Справа № 724/837/26 	
Провадження № 2/724/561/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.,
за участі секретаря судового засідання: Лазарюк О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-
В С Т А Н О В И В:
До Хотинського районного суду Чернівецької області від представника позивача ОСОБА_3 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що 09.04.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №12. Від спільного шлюбу у сторін народилася донька: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя у позивача з відповідачем не склалося. На даний час сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства з грудня 2024 року. Відповідач з моменту припинення фактичних шлюбних відносин не виконує свій батьківський обов`язок щодо утримання дитини, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. 
Вказує, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, щомісячно отримує доходи та як батько дитини повинен нести також витрати на утримання доньки, оскільки він має достатні доходи, щоб нести спільно з позивачкою витрати на утримання дитини.
Враховуючи вище наведене, представник позивача просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у частці від доходу, а саме 1/4 частку від усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. 
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 27.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони в судове засідання не викликалися. Клопотань про розгляд справи із повідомленням сторін та заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін до суду не надходило.
Від відповідача клопотання про проведення розгляду справи з його викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, позовна заява з матеріалами надсилалася належним чином за зареєстрованим місцем проживання відповідача, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Як встановлено судом, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 09 квітня 2013 року зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 12, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу у сторін є дитина: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади № 2023/001855742 від 01.03.2023 року та № 2023/001856062 від 01.03.2023 р., вбачається, що донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та позивач ОСОБА_1 зареєстровані за однією адресою.
Як вбачається з копії ухвали про відкриття провадження від 18 лютого 2026 року, у Хотинському районному суді Чернівецької області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу матері або батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно вiд того, чи перебувають вони у шлюбі мiж собою.
Розірвання шлюбу мiж батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав i не звільняє від обов`язків щодо дитини. Позивач не позбавлений права звертатися до суду одним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 
Вiдповiдно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необxiдним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).
Згідно до ст. 183 СК України визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
При визначенні аліментів суд, враховуючи вище вказані норми чинного законодавства, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.
Так, судом встановлено, що відповідач перебуває у працездатному віці, договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося. 
Також, приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання дитини на користь позивача у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. 
Таким чином, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Підсумовуючи все вище викладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину слід задовольнити.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави.
Так, щодо позовної вимоги про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Крім цього, у позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 12500 гривень.
Вирішуючи заяву представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У рахунок стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачем заявлено 12500 грн.
В обґрунтування даної суми до позовної заяви додано: договір про надання правничої допомоги №23 від 11.03.2026 року, укладений між адвокатом Якобишеною Т.Д. та ОСОБА_4 ; додаткову угоду №2 до договору №23 про надання правничої допомоги; квитанцію №б/н від 11.03.2026 року про отримання адвокатом від позивача коштів на суму 12500 грн.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховний суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 виклав правову позицію про те, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, а тому враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. 
Відповідач ОСОБА_2 заперечень щодо витрат на правову допомогу до суду не подав. Тому, на користь ОСОБА_1 належить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 12500 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 10, 11, 16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 206, ст. ст. 258-259, ст. ст. 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягування від 19.03.2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 12500 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 12.06.2026 року.

Суддя: 	Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ