справа № 278/4417/24

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року       м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, за участю секретаря Анастасії Юзюк, розглянув цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі – ТзОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду із позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в загальній сумі 187 430,70 грн. 
У обґрунтування заявленого ТзОВ «ФК «ЄАПБ» повідомило, що ОСОБА_1 уклала з рядом первісних кредиторів договори на підставі яких отримала кредити та зобов`язався у подальшому повернути отримані грошові кошти у строк, обумовлений кредитними договорами. У подальшому право вимоги за цими договорами перейшло до позивача, однак ОСОБА_1 самоусунулася від виконання взятих на себе зобов`язань у зв`язку із цим виникла вищевказана заборгованість за стягненням якої позивач вимушений звернутися до суду.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН
13 серпня 2024 року ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області, яка постановлена під головуванням судді Татуйка Є.О. в цій справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
У подальшому через відставку головуючого судді матеріали цієї справи передані судді Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецькому В.І. яким за наслідками розгляду справи 09 травня 2025 року ухвалено заочне рішення про повне задоволення позовних вимог ТзОВ «ФК «ЄАПБ».
15 вересня 2025 року судом отримана заява ОСОБА_1 про перегляд вищевказаного заочного рішення суду, яка задоволена відповідною ухвалою суду від 30 вересня 2025 року і новий розгляд справи судом вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи.
Відповідачка, скориставшись своїм процесуальним правом, подала до суду відзив на позовну заяву в якому просила відмовити у задоволенні позову. Свою позицію ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заявлених позовних вимог. Окрім цього відповідачка зауважила, що проценти за користування кредитними коштами обліковані поза межами строків кредитування, що суперечить законодавству України. Поміж іншого, ОСОБА_1 зауважила, що позивачем також не враховано те, що відповідачка є військовослужбовицею, а тому в силу приписів Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» звільнена від обов`язку сплати процентів за користування кредитними коштами. Також ОСОБА_1 вказала на те, що у матеріалах справи відсутні докази видачі їй первісними кредиторами коштів на виконання умов кредитних договорів. Окремо ОСОБА_1 вказала, що надані позивачем письмові докази не доводять факту переходу до заявника прав вимоги до неї за кредитними договорами. 
Правом на подання відповіді на відзив ТзОВ «ФК «ЄАПБ» не скористалося.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі – ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 14/06/21 відповідно до п. 1.2 якого перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованостей відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2 після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (а.с. 115-116 т. 1).
31 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – ТзОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит № 9841439 (далі – Договір № 9841439) на підставі якого остання мала отримати кредит в сумі 10 000 грн (п. 1.2 Договору № 9841439) строком на 101 день (п. 1.3 Договору № 9841439) зі сплатою процентів протягом пільгового періоду на рівні 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.5.2 Договору № 9841439) та сплатою процентів протягом поточного періоду на рівні 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.5.3 Договору № 9841439) (а.с. 22-29 т. 1).
Того ж дня між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит № 102348446 (далі – Договір № 102348446) на підставі якого остання мала отримати кредит в сумі10 000 грн (п. 1.2 Договору № 102348446) строком на 105 днів (п. 1.3 Договору № 102348446) зі сплатою процентів протягом пільгового періоду на рівні 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.5.2 Договору 102348446) та сплатою процентів протягом поточного періоду на рівні 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.5.3 Договору № 102348446) (а.с. 35-42 т. 1).
06 вересня 2023 року між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладений договір позики № 4677665 (далі – Договір № 4677665) на підставі якого остання мала отримати позику в сумі 12 000 грн (п. 2.1 Договору № 4677665) строком на 16 днів (п. 2.2 Договору № 4677665) зі сплатою процентів на рівні 2,5% на день (п. 2.4 Договору № 4677665) (а.с. 112-114 т. 1).
16 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (далі – ТзОВ «АВАНС КРЕДИТ») та ОСОБА_1 укладений договір про надання фінансового кредиту № 21002-09/2023 (далі – Договір № 21002-09/2023) на підставі якого остання мала отримати кредит в сумі 3 000 грн (п. 1.1 Договору № 21002-09/2023) строком на 360 днів (п. 1.2 Договору № 21002-09/2023) зі сплатою процентів за користування кредитними коштами на рівні 2,5% на день (п. 1.4.1 Договору № 21002-09/2023) (а.с. 52-58 т. 1)
17 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (далі – ТзОВ «МАНІФОЮ») та ОСОБА_1 укладений договір позики № 6169795 (далі – Договір № 6169795) відповідно до якого остання мала отримати позику в сумі 4 000 грн (п. 2.3.3 Договору № 6169795) строком на 72 дні (п. 2.3.4 Договору № 6169795) зі сплатою процентів протягом першого розрахункового періоду на рівні 2,49% на день (п. 2.4.1 Договору № 6169795) та зі сплатою процентів протягом послідуючого строку кредитування на рівні 3% на день (п. 2.4.3 Договору № 6169795) (а.с. 70-76 т. 1).
18 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (далі – ТзОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») та ОСОБА_1 укладений договір про надання фінансового кредиту № 06495-09/2023 (далі – Договір № 06495-09/2023) на підставі якого остання мала отримати кредит в розмірі 4 000 грн (п. 1.1 Договору № 06495-09/2023) строком на 360 днів (п. 1.2 Договору № 06495-09/2023) зі сплатою процентів за користування кредитними коштами на рівні 2,5% на день (п. 1.4.1 Договору № 06495-09/2023) (а.с. 91-97 т. 1).
01 жовтня 2023 року між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладена додаткова угода до договору позики № 76235885 (а.с. 120 т. 1).
Сам договір позики № 76235885 в матеріалах справи відсутній.
11 січня 2024 року між ТзОВ «МАНІФОЮ» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 11-01/2024 відповідно до умов 1.2 якого перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованостей відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2 після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (а.с. 80-82 т. 1).
29 січня 2024 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 29012024 відповідно до умов 1.2 якого якого перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованостей відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2 після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (а.с. 30-31 т. 1).
Того ж дня між сторонами зазначеного договору факторингу підписані акти прийому-передачі реєстру боржників № 1 та № 2 (а.с. 32, 43 т. 1).
Із витягів з реєстру боржників до вказаного договору факторингу від 29 січня 2024 року, що засвідчений виключно підписом та печаткою позивача, вбачається, що останній мав набути право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 9841439 на загальну суму 35 455,75 грн та за кредитними договором № 102348446 на загальну суму 37 398,75 грн (а.с. 33, 44 т. 1).
Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 9841439 останнім за ОСОБА_1 обліковується борг в загальній сумі 35 455,75 грн із яких: 8 900 грн – заборгованість за тілом кредиту; 25 555,75 грн – заборгованість за процентами; 1 000 грн – заборгованість за комісією (а.с. 34 т. 1).
У розрахунку заборгованості за кредитним договором № 102348446 вказано, що позивачем на підставі цього договору за ОСОБА_1 обліковується борг в загальній сумі 37 398,75 грн із яких: 9 300 грн – заборгованість за тілом кредиту; 27 098,75 грн – заборгованість за процентами; 1 000 грн – заборгованість за комісією (а.с. 45 т. 1).
15 лютого 2024 року між ТзОВ «МАНІФОЮ» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладена додаткова угода № 2 до договору факторингу № 11-01/2024 та підписаний акт прийому-передачі реєстру боржників № 2 (а.с. 83-84 т. 1).
Відповідно до витягу з вказаного вище реєстру боржників № 2 що засвідчений виключно підписом та печаткою позивача, вбачається, що останній мав набути право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 6169795 на загальну суму 12 191,20 грн (а.с. 85 т. 1).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості ним на підставі договору позики № 6169795 обліковується борг на загальну суму 12 191,20 грн із яких: 4 000 грн – заборгованість за тілом кредиту; 8 191,20 грн – заборгованість за процентами (а.с. 86 т. 1).
26 лютого 2024 року між ТзОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТзОВ «ЄАПБ» підписаний договір факторингу № 26022024 відповідно до умов 1.2 якого якого перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованостей відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2 після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (а.с. 104-105 т. 1).
Того ж дня між сторонами зазначеного договору факторингу підписаний акт прийому-передачі реєстру боржників (а.с. 106 т. 1).
Із витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу від 26 лютого 2024 року, що засвідчений виключно підписом та печаткою позивача, вбачається, що останній мав набути право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 06495-09/2023 на загальну суму 20 200 грн (а.с. 107 т. 1).
У розрахунку заборгованості, який проведений позивачем, зазначено, що на підставі кредитного договору № 06495-09/2023 ТзОВ «ЄАПБ» за ОСОБА_1 обліковується борг в загальній сумі 20 200 грн із яких: 4 000 грн – заборгованість за тілом кредиту; 16 200 грн – заборгованість за процентами (а.с. 108 т. 1).
27 лютого 2024 року між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» підписаний акт прийому-передачі реєстру боржників № 19 за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, додаткова угода № 20 до цього договору факторингу та акт прийому-передачі реєстру боржників № 17 до зазначеного договору факторингу (а.с. 117, 123-124 т. 1).
Із витягу з реєстру боржників № 19 до вказаного договору факторингу від 14 червня 2021 року, що засвідчений виключно підписом та печаткою позивача, вбачається, що останній мав набути право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 4677665 на загальну суму 41 160 грн (а.с. 118 т. 1).
У витягу з реєстру боржників № 17 до вказаного договору факторингу від 14 червня 2021 року, що засвідчений виключно підписом та печаткою позивача, вбачається, що останній мав набути право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 76235885 на загальну суму 21 000 грн (а.с. 125 т. 1).
Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного позивачем на підставі договору позики № 4677665, останнім за ОСОБА_1 обліковується борг в загальній сумі 41 160 грн із яких 12 000 грн – заборгованість за тілом кредиту; 29 160 грн – заборгованість за процентами (а.с. 119 т. 1).
Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № 76235885, що проведений позивачем, убачається, що ним за ОСОБА_1 на підставі зазначеного договору обліковується борг в загальній сумі 21 000 грн із яких: 6 000 грн – заборгованість за тілом кредиту; 15 000 грн – заборгованість за процентами (а.с. 126 т. 1).
29 квітня 2024 року між ТзОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 29042024 відповідно до умов 1.2 якого якого перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованостей відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2 після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (а.с. 62-64 т. 1).
Того ж дня між сторонами зазначеного договору факторингу підписаний акту прийому-передачі реєстру боржників (а.с. 65 т. 1).
Із витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу від 29 квітня 2024 року, що засвідчений виключно підписом та печаткою позивача, вбачається, що останній мав набути право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 21002-09/2023 на загальну суму 20 025 грн (а.с. 66 т. 1).
Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку заборгованості останній на підставі кредитного договору № 21002-09/2023 обліковує за ОСОБА_1 борг в загальній сумі 20 025 грн із яких: 3 000 грн – заборгованість за тілом кредиту; 17 025 грн – заборгованість за процентами (а.с. 67 т. 1).

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА СУДОВА ПРАКТИКА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Приписи ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною першою та другою ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмові формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Частиною першою ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частина друга ст. 1081 ЦК України визначає, що грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.
Згідно з положеннями ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання не сприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У постанові Верховного Суду від 08 травня 2024 року по справі № 381/1647/21 виснувано, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ
Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову із огляду на наступне.
Судом установлено та сторонами не оспорювалося, що між первісними кредиторами та ОСОБА_1 укладені кредитні договори.
Разом із тим, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
За правилами ч.ч. 1-2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Нормою ст. 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Положенням ч.ч. 1-2 ст. 95 ЦПК України вказують на те, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Однак, попри вищевказані приписи процесуального законодавства та правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 08 травня 2024 року по справі № 381/1647/21 ТзОВ «ФК «ЄАПБ» не надало суду доказів за допомогою яких суд міг би пересвідчитися у тому, що первісними кредиторами на виконання вимог відповідних кредитних договорів дійсно перераховувалися на картковий рахунок ОСОБА_1 кредитні кошти.
Причини ненадання ТзОВ «ФК «ЄАПБ» таких доказів, як і не подання відповідного клопотання про їх витребування суду невідомі, хоча останній не був жодним чином обмежений у вчиненні цих процесуальних дій на стадії відкриття провадження по справі або ж на стадії її судового розгляду по суті.
Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідно до ч. 6 ст. 12 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд вимушений відмовити у задоволенні цього позову в зв`язку із не доведенням ТзОВ «ФК «ЄАПБ» достовірними доказами факту перерахування первісними кредиторами ОСОБА_1 грошових коштів. 
Ураховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову в зв`язку із недоведеністю позивачем факту надання кредитів, то відсутня необхідність надавати подальшу оцінку решті доводів сторони відповідача.

VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ
Результати вирішення цього спору не дають суду можливості здійснити розподіл судових витрат у цій справі відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 25 травня 2026 року.

Суддя          Віктор Мокрецький