Справа № 703/2508/26 
2/703/1954/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив:

23 квітня 2026 року ТОВ «ФК «Солвентіс», через підсистему «Електронний суд», звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №3749875 від 12 липня 2020 року в сумі 45080 гривень 00 копійок, витрати по сплаті судового збору у сумі 2662 гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 гривень 00 копійок.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 липня 2020 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №3749875.
Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «Алекскредит» направило відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору №3749875 від 12 липня 2020 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства.
За цим договором, кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України – гривні, шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок позичальника не пізніше кінця робочого дня кредитодавця наступного за днем підписання договору.
За цим договором позичальник сплачує кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом, неустойку (пеню, штрафи), яка може нараховуватися у випадку порушення позичальником умов цього договору, а також комісії банків-емітентів платіжних карт, які використовує позичальнику.
Відповідно до умов кредитного договору, у якості підтвердження підписання договору (вчинення електронного правочину), надання кредиту позичальнику надсилаються кошти та електронне повідомлення, в якому зазначається інформація про кредитодаця, основна сума кредиту, процентів ставки та міститься активне посилання на Правила, якими регламентуються порядок надання паперових копій електронних документів (за необхідності) та інші аспекти виконання вимог ч.11 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Таким чином, відповідач уклав кредитний договір №3749875 від 12 липня 2020 року з ТОВ «Алекскредит» та отримав кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 7000 гривень.
Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин – ст.526 та ст.527 ЦК України, внаслідок чого, керуючись нормами ст.530, 1082, 1084 ЦК України:
29 жовтня 2025 року між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Капітал», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №29/10-2025.
31 жовтня 2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «ФК «Солвентіс», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №ДФ-31102025.
Згідно Договору факторингу №29/10-2025 від 29 жовтня 2025 року та Договору факторингу №ДФ-31102025 від 31 жовтня 2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №3749875 від 12 липня 2020 року.
Таким чином, сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ФК «Солвентіс») є обґрунтованою та документально підтвердженою, яка становить 45080 гривень 00 копійок з яких: 7000 гривень 00 копійок – заборгованість за тілом кредиту; 38080 гривень 00 копійок – заборгованість за відсотками.
З вказаних обставин позивач ТОВ «ФК «Солвентіс» звернулося до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 29 квітня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
Відповідач ОСОБА_1 у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву ТОВ «ФК «Солвентіс» до суду не подала, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк не направила.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, письмових пояснень, доказів тощо.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Судом встановлено, що 12 липня 2020 року між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту №3749875, який підписаний відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором PS3749875 (а.с.16-20).
Відповідно до п.1.2 зазначеного Договору, за договором кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом (п.2.34 Правил) та інші платежі у відповідності до умов договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України – гривні.
Згідно п.1.3 вказаного Договору, сума кредиту складає 7 000 гривень 00 копійок.
Відповідно до п.1.4 зазначеного Договору, кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в п.1.3 цього договору, в безготівковій формі, шляхом перерахування суми кредиту на картковий рахунок позичальника.
Згідно п.1.5 вказаного Договору, за цим договором позичальник сплачує кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом, неустойку (пеню, штраф) (п.2.26 Правил), яке може нараховуватися у випадку порушення позичальником умов цього договору, а також комісії банків-емітентів платіжних карт, які використовує позичальник.
Відповідно до п.1.6 зазначеного Договору, розрахунок зобов`язань (п.2.18 Правил) позичальника із зазначенням строків виконання, умов кредитування, а також дати початку періоду, дати платежу (дати закінчення періоду), загальної суми платежу, основної суми кредиту (п.2.28 Правил) та процентів за користування кредитом, розмір процентної ставки, орієнтовної реальної річної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту, орієнтовної загальної вартості кредиту зазначаються у Графіку платежів (п.2.6 Правил), який є Додатком №1 до цього договору. Графік платежів у договорі визначає окремі розрахунки зобов`язань за лояльними (покращеними) умовами кредитування(п.2.25 Правил) та за загальними умовами кредитування (п.2.15 Правил).
Згідно п.1.7 вказаного Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку: п.1.7.1 – у випадку використання кредиту (п.2.20 Правил) менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи дострокове виконання зобов`язань (п.2.12 Правил), позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 5.10% від визначеної в п.1.3 цього договору суми кредиту; п.1.7.2 – у випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п.1.3 договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом 20 календарних днів з 12 липня 2020 року до 01 серпня 2020 року (включно) (Базовий період – п.2.4 Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,02% (Акційна ставка (п.2.1 Правил) або Ставка за програмою лояльності (п.2.34 Правил)). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні лояльних (покращених) умов кредитування складає 8428 гривень 00 копійок, у тому числі основна сума кредиту 7000 гривень 00 копійок, проценти за користування кредитом 1428 гривень 00 копійок; п.1.7.3 – при використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в базовий період з 12 липня 2020 року до 01 серпня 2020 року (включно) – 1,70% за один день користування кредитом (Базова процентна ставка – п.2.3 Правил); в спеціальний період (п.2.40 Правил) з 02 серпня 2020 року до 28 січня 2021 року (включно) – 3% за один день користування кредитом (Спеціальна процентна ставка – п.2.34 Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 9385 гривень 40 копійок. 
Відповідно до п.3.1 зазначеного Договору, сторони погодили, що строк дії договору (п.2.41 Правил) встановлюється з дати укладення договору (п.2.9 Правил) 12 липня 2020 року до кінцевої дати виконання договору 28 січня 2021 року (включно). Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, у тому числі сплати заборгованості, яке мало місце під час дії договору. Якщо позичальник виконає зобов`язання/сплатить заборгованість за договором до кінцевої дати виконання договору, договір припиняє дію з дати повернення/погашення кредиту (п.2.8 Правил).
Згідно п.3.2 вказаного Договору, датою укладення договору є дату підписання договору (акцептування позичальником Оферти (п.2.30 Правил) кредитодавця) та надання кредиту позичальнику.
Відповідно до п.4.1 зазначеного Договору, для належного виконання зобов`язань або повного погашення заборгованості за договором, позичальник зобов`язаний сплатити основну суму кредиту, проценти за користування кредитом, неустойку (пеню, штраф) шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитодавця або іншим способом, передбаченим договором та визначеним на сайті кредитодавця (п.2.39 Правил).
Згідно п.4.3 вказаного Договору, всі розрахунки за цим договором здійснюються виключно в національній грошовій одиниці України – гривні.
Відповідно до п.4.4 зазначеного Договору, датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок кредитодавця, що вказаний у реквізитах цього договору, в строк та у сумі, визначених умовами цього договору та додатками до нього.
Згідно п.7.1 вказаного Договору, внесення змін та доповнень до цього договору здійснюється шляхом укладення між сторонами додаткових угод до цього договору. Всі зміни, доповнення, додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п.7.2 зазначеного Договору, уклавши цей договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений з цим договором та Правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх.
Згідно п.7.3 вказаного Договору, сторони підтверджують, що даний електронний договір (договір, укладений у вигляді електронного документа), всі додатки до нього, додаткові угоди мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто є вчиненими виключно у письмовій формі та в порядку, встановленому Законом України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до п.7.9 зазначеного Договору, сторони погодили, що договір укладається виключно у письмовій формі у вигляді електронного документа на сайті кредитодавця http://alexcredit.ua згідно зі ст.207, 639 ЦК України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Підписання позичальником цього договору відбувається шляхом акцептування ним Оферти (пропозиції укласти електронний договір), яка відповідно до п.2.30 Правил містить усі істотні умови договору, зразок факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, а також погодження (заяву, згоду) позичальника щодо включення до цього договору інформації щодо кредитного посередника, прізвища, ім`я, по батькові позичальника, типу кредиту, мети отримання кредиту, порядку та умови надання кредиту, основної суми кредиту, кінцевої дати виконання договору. Акцептування Оферти здійснюється шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п.2.13 Правил).
Згідно п.7.10 вказаного Договору, підписання кредитодавцем договору відбувається шляхом використання факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання.
Як вбачається з Графіка платежів, який є Додатком №1 до договору про надання кредиту №3749875 від 12 липня 2020 року, який підписаний відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором PS3749875, за лояльними (покращеними) умовами кредитування: повне виконання зобов`язань у базовий період: дата початку періоду – 12 липня 2020 року, дата платежу (дата закінчення періоду) – 01 серпня 2020 року, загальна сума платежу – 8428 гривень 00 копійок, у тому числі основна сума кредиту – 7000 гривень 00 копійок, проценти за користування кредитом – 1428 гривень 00 копійок, процентна ставка (акційна ставка або ставка за програмою лояльності) – 1,02%, орієнтовна реальна річна процентна ставка – 372,30%, абсолютне значення подорожчання кредиту – 1428 гривень 00 копійок, орієнтовна загальна вартість кредиту – 8428 гривень 00 копійок. За загальними умовами кредитування: період Базовий: дата початку періоду – 12 липня 2020 року, дата платежу (дата закінчення періоду) – 01 серпня 2020 року, загальна сума платежу – 9379 гривень 00 копійок, у тому числі основна сума кредиту – 6999 гривень 00 копійок, проценти за користування кредитом – 2380 гривень 00 копійок, базова ставка – 1,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка – 320,50%, абсолютне значення подорожчання кредиту – 2380 гривень 00 копійок, орієнтовна загальна вартість кредиту – 9379 гривень 00 копійок; період Спеціальний: дата початку періоду – 02 серпня 2020 року, дата платежу (дата закінчення періоду) – 28 січня 2021 року, загальна сума платежу – 06 гривень 40 копійок, у тому числі основна сума кредиту – 01 гривня 00 копійок, проценти за користування кредитом – 05 гривень 40 копійок, спеціальна ставка – 3,00%, орієнтовна реальна річна процентна ставка – 1095,00%, абсолютне значення подорожчання кредиту – 05 гривень 40 копійок, орієнтовна загальна вартість кредиту – 06 гривень 40 копійок. Всього: дата початку періоду – 12 липня 2020 року, дата платежу (дата закінчення періоду) – 28 січня 2021 року, загальна сума платежу – 9385 гривень 40 копійок, у тому числі основна сума кредиту – 7000 гривень 00 копійок, проценти за користування кредитом – 2385 гривень 40 копійок, базова ставка – 1,70%, спеціальна ставка – 3,00%, орієнтовна реальна річна процентна ставка – 997,67%, абсолютне значення подорожчання кредиту – 2385 гривень 40 копійок, орієнтовна загальна вартість кредиту – 9385 гривень 40 копійок (а.с.20). 
Крім того 12 липня 2020 року відповідач ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором PS3749875 Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) (Стандартизована форма) (а.с.21-24). 
Відповідно до листа №6310-ВП від 26 листопада 2025 року ТОВ ФК «Вей Фор Пей» повідомило ТОВ «Алекскредит» про те, що ТОВ ФК «Вей Фор Пей» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємства внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №1582 від 02 липня 2015 року) та отримало Ліцензію Національного банку України №21/1064-рк від 08 червня 2023 року. Між їхніми підприємствами укладено угоду на переказ коштів №ВП-220817-1 від 22 серпня 2017 року. Відповідно до договору ВП-220817-1 від 22 серпня 2017 року було здійснено за дорученням ТОВ «Алекскредит» наступні успішні перекази коштів на картки клієнтів: 12 липня 2020 року на суму 7000 гривень 00 копійок, маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 845564, номер транзакції в системі WayForPay – 66326892336840052815351028402704 (а.с.25).
Відповідачем ОСОБА_1 не подано до суду заперечень щодо укладення нею з ТОВ «Алекскредит» вищевказаного кредитного договору, належність їй картки НОМЕР_1 та зарахування на неї 12 липня 2020 року на підставі зазначеного кредитного договору кредитних коштів у сумі 7000 гривень 00 копійок.
Таким чином, ТОВ «Алекскредит» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ грошових коштів відповідачу ОСОБА_1 на її картковий рахунок у сумі, яка погоджена сторонами у договорі.
Однак, згідно матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором у строк, визначений у п.3.1 Договору, тобто до 28 січня 2021 року, щодо повернення кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом належним чином не виконала та здійснила два платежі 02 серпня 2020 року та 05 вересня 2020 року на загальну суму 3570 гривень 00 копійок, які зараховані в рахунок сплати процентів за користування кредитом. У подальшому, сплату тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами не здійснювала, внаслідок чого станом на 29 жовтня 2025 року мала заборгованість у загальній сумі 47180 гривень 00 копійок, з яких: 7000 гривень 00 копійок – залишок суми кредиту; 40180 гривень 00 копійок – залишок процентів за користування кредитом, які нараховані у період з 12 липня 2020 року по 19 березня 2021 року, що підтверджується детальним (щоденним) розрахунком заборгованості за договором про надання кредиту №3749875 від 12 липня 2020 року, який складений ТОВ «Алекскредит» станом на 29 жовтня 2025 року (а.с.26-30). 
За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
29 жовтня 2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» («Фактор») та ТОВ «Алекскредит» («Клієнт») укладено Договір факторингу №29/10-2025 (а.с.31-44).
Згідно п.1.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Відповідно до п.2.1.3 вказаного Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається шляхом підписання сторонами договору, відповідного Реєстру прав вимог та повідомленням боржників про факту відступлення права вимоги в порядку, передбаченому цим договором, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умова, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний в паперовому вигляді сторонами та скріплений їх печатками (за умови використання) договір, Реєстр прав вимог, а також повідомлення боржників про факт відступлення права вимоги підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги.
Згідно п.4.1 зазначеного Договору факторингу, загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром, ціна придбання та одинична ціна визначаються окремо для кожного реєстру і вказуються в таких реєстрах.
29 жовтня 2025 року клієнтом - ТОВ «Алекскредит» та фактором - ТОВ «ФК «Секвоя Капітал» підписано акт прийому-передачі документів за договором факторингу №ДФ-29/10-2025 від 29 жовтня 2025 року (а.с.45).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №29/10-2025 від 29 жовтня 2025 року, ТОВ «Секвоя Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №3749875 від 12 липня 2020 року у загальній сумі 45080 гривень 00 копійок, з яких: 7000 гривень 00 копійок – сума заборгованості за тілом; 38080 гривень 00 копійок – сума заборгованості за відсотками (а.с.47).
31 жовтня 2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» («Клієнт») та ТОВ «ФК «Солвентіс» («Фактор») укладено Договір факторингу №ДФ-31102025 (а.с.48-62).
Згідно п.1.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Відповідно до п.2.1.3 зазначеного Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається шляхом підписання сторонами договору та відповідного Реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умова, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений печатками (за умови використання) договір та Реєстр прав вимоги підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги.
Згідно п.4.1 вказаного Договору факторингу, загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром, ціна придбання та одинична ціна визначаються окремо для кожного реєстру і вказуються в таких реєстрах.
31 жовтня 2025 року фактором - ТОВ «ФК «Солвентіс» та клієнтом - ТОВ «Секвоя Капітал» підписано акт прийому-передачі документів за договором факторингу №ДФ-31102025 від 31 жовтня 2025 року (а.с.63).
Як вбачається з платіжної інструкції №1118 від 05 листопада 2025 року, ТОВ «ФК «Солвентіс» перерахувало на рахунок ТОВ «Секвоя Капітал» грошові кошти у сумі 2 071 261 гривня 13 копійок, як оплату ціни придбання згідно договору факторингу №ДФ-31102025 від 31 жовтня 2025 року, реєстр прав вимоги №001, без ПДВ (а.с.64).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №ДФ-31102025 від 31 жовтня 2025 року, ТОВ «ФК «Солвентіс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №3749875 від 12 липня 2020 року у загальній сумі 45080 гривень 00 копійок, з яких: 7000 гривень 00 копійок – сума заборгованості за тілом; 38080 гривень 00 копійок – сума заборгованості за відсотками (а.с.65).
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02 жовтня 2020 року №911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.
Суд звертає увагу, що ТОВ «Алекскредит» нарахував за користування відповідачем ОСОБА_1 кредитними коштами, які отримані нею за договором про надання кредиту №3749875 від 12 липня 2020 року, проценти за період з 12 липня 2020 року по 19 березня 2021 року в загальній сумі 43750 гривень 00 копійок. Частину нарахованих ТОВ «Алекскредит» процентів за вказаний період часу, а саме у сумі 3570 гривень 00 копійок, відповідач ОСОБА_1 сплатила, внаслідок чого заборгованості з нарахованих у вказаний період часу процентів за користування кредитом станом на 29 жовтня 2021 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становила 40180 гривень 00 копійок, при цьому позивач ТОВ «ФК «Солвентіс» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 38080 гривень 00 копійок.
Натомість, ТОВ «Алекскредит» нарахував за користування відповідачем ОСОБА_1 кредитними коштами, які отримані нею за договором про надання кредиту №3749875 від 12 липня 2020 року, проценти за період з 29 січня 2021 року по 19 березня 2021 року, тобто після спливу визначеного вказаним договором строку кредитування, який передбачений п.3.1 цього кредитного договору та становить період з 12 липня 2020 року та закінчується 28 січня 2021 року.
При цьому, будь-яких доказів, які б підтверджували подовження відповідачем ОСОБА_1 базового періоду, строку дії договору та зміни кінцевої дати виконання договору про надання кредиту №3749875 від 12 липня 2020 року, так само як і доказів, в яких викладені умови подовження базового періоду, строку дії договору та зміни кінцевої дати виконання договору про надання кредиту №3749875 від 12 липня 2020 року, матеріали цивільної справи не містять та позивачем не надані. 
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 відсотків за користування кредитними коштами за договором про надання кредиту №3749875 від 12 липня 2020 року, які були нараховані ТОВ «Алекскредит» за період з 29 січня 2021 року по 19 березня 2021 року, тобто після спливу визначеного вказаним договором строку кредитування, відсутні.
Як вбачається з детального (щоденного) розрахунком заборгованості за договором про надання кредиту №3749875 від 12 липня 2020 року, який складений ТОВ «Алекскредит» станом на 29 жовтня 2025 року, відповідач ОСОБА_1 станом на 28 січня 2021 року (включно), тобто на день закінчення строку кредитування за вказаним договором, мала заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 29680 гривень 00 копійок.
При цьому, доказів погашення відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання кредиту №3749875 від 12 липня 2020 року в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 7000 гривень 00 копійок та процентів за користування кредитом у сумі 29680 гривень 00 копійок, що нараховані у відповідності до умов кредитного договору в період з 12 липня 2020 року по 28 січня 2021 року, як позивачу ТОВ «ФК «Солвентіс», так і попереднім кредиторам, матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за договором про надання кредиту №3749875 від 12 липня 2020 року належним чином не виконала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Солвентіс» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути за договором про надання кредиту №3749875 від 12 липня 2020 року заборгованість у розмірі 36680 гривень 00 копійок, яка складається з: 7000 гривень 00 копійок – заборгованість за тілом кредиту, 29680 гривень 00 копійок – заборгованість за відсотками.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції в національній валюті №3749875 від 10 квітня 2026 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2662 гривні 40 копійок (а.с.12).
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Солвентіс» підлягають частковому задоволенню, відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог. 
Так, 36680 гривень 00 копійок (розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає до стягнення з відповідача) відповідає 81,37% від заявленої ціни позову - 45080 гривень 00 копійок, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (81,37% від 2662 гривні 40 копійок становить 2166 гривень 39 копійок).
Крім того, відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. 
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
02 січня 2026 року між ТОВ «ФК «Солвентіс» («Клієнт») та ФОП Міньковською А.В. («Виконавець») укладено договір №43657029/03 про надання правової допомоги (а.с.66-70).
Згідно п.1.1 вказаного Договору, клієнт доручає, в свою чергу, виконавець приймає на себе зобов`язання надавати юридичні послуги (правову допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами.
Відповідно до п.4.1 зазначеного Договору, загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п.4.8 даного договору, а також додаткову оплату, яка зазначена у п.4.9 даного договору.
Згідно п.4.4 вказаного Договору, за результатами надання юридичної допомоги складається акт надання послуг, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої виконавцем юридичної допомоги і її вартість. Акт надається клієнту особисто або надсилається виконавцем факсимільним зв`язком, поштою або на електронну пошту, вказану в договорі.
27 березня 2026 року між клієнтом ТОВ «ФК «Солвентіс» та виконавцем ФОП Міньковська А.В. укладено Додаткову угоду №3749875 до Договору №43657029/03 про надання правової допомоги від 02 січня 2026 року (а.с.71).
Відповідно до п.1 зазначеної Додаткової угоди, вирішено розширити розділ «1. Предмет договору» та доповнити новим пунктом такого змісту: «1.2 Виконавець зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості із гр. ОСОБА_1 ».
27 березня 2026 року адвокатом Міньковська А. складено Детальний опис робіт (наданий послуг), виконаних ФОП Міньковська А.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Солвентіс» щодо стягнення кредитної заборгованості, згідно якого, на підставі Договору про надання правової допомоги №43657029/03 від 02 січня 2026 року та додаткової угоди до нього: 1). Усна консультація клієнта щодо обставин спірних правовідносин: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) – 0,5 години; вартість наданих послуг і виконаних робіт – 500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт – 250 гривень; 2). Письмові консультація клієнта щодо спірних правовідносин: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) – 0,5 години; вартість наданих послуг і виконаних робіт – 1000 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт – 500 гривень; 3. Правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «Солвентіс»: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) – 1 година; вартість наданих послуг і виконаних робіт – 1500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт – 1500 гривень; 4). Складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) – 2 години; вартість наданих послуг і виконаних робіт – 1500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт – 3000 гривень; 5). Формування додатків до позовної заяви (письмові докази): час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) – 0,5 годин; вартість наданих послуг і виконаних робіт – 1500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт – 750 гривень. Разом – 6000 гривень 00 копійок (а.с.78).
27 березня 2026 року виконавцем ФОП ОСОБА_2 та клієнтом ТОВ «Солвентіс», відповідно до договору про надання правової допомоги №43657029/03 від 02 січня 2026 року, додаткової угоди, на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних виконавцем, необхідних для надання правової допомоги за позовом ТОВ «ФК «Солвентіс» про стягнення кредитної заборгованості, склали Акт надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 27 березня 2026 року (а.с.72).
Згідно п.1 вказаного Акту, сторони підтверджують, що виконавцем надано, а клієнтом прийнято правову допомогу загальною вартістю 6000 гривень, зокрема: 1). Усна консультація клієнта щодо обставин спірних правовідносин: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) – 0,5 години; вартість наданих послуг і виконаних робіт – 500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт – 250 гривень; 2). Письмові консультація клієнта щодо спірних правовідносин: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) – 0,5 години; вартість наданих послуг і виконаних робіт – 1000 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт – 500 гривень; 3. Правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «Солвентіс»: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) – 1 година; вартість наданих послуг і виконаних робіт – 1500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт – 1500 гривень; 4). Складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) – 2 години; вартість наданих послуг і виконаних робіт – 1500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт – 3000 гривень; 5). Формування додатків до позовної заяви (письмові докази): час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) – 0,5 годин; вартість наданих послуг і виконаних робіт – 1500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт – 750 гривень. Разом – 6000 гривень 00 копійок.
Відповідно до п.2 зазначеного Акту, клієнт по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.
Згідно п.3 вказаного Акту, послуги надані в повному обсязі та із дотриманням інших умов основного договору.
Відповідно до п.4 зазначеного Акту, оплата юридичних послуг виконавця здійснюється клієнтом у повному обсязі при підписанні відповідного акту.
Як вбачається з свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №11306/10 від 02 листопада 2023 року, Міньковська А.В. має право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.9).
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 28 листопада 2023 року у справі № 740/1004/22, провадження № 61-2675св23).
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За вимогами ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вищевказаному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. В пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Крім того, у п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст.41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Вирішуючи питання щодо розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що публічний інтерес до справи відсутній, справа належить до категорії незначної складності, має невелику ціну позову, справу розглянуто у порядку спрощеного провадження та правові позиції у цій категорії справ є усталеними, та приходить до висновку, що заявлена ТОВ «ФК «Солвентіс» сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень 00 копійок є завищеною, непропорційною та неспівмірною із ціною позову, яка складає 45080 гривень 00 копійок.
З врахуванням вищевикладене, оцінивши подані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, виходячи із принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, якості підготовлених документів, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат ТОВ «ФК «Солвентіс» на професійну правничу допомогу, які, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягають розподілу між сторонами, з 6000 гривень 00 копійок до 2000 гривень 00 копійок.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначено, що відшкодування позивачу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, підлягає пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 283/2791/19 (провадження № 61-17477св20), від 21 квітня 2021 року у справі № 705/2550/16-ц (провадження № 61-17349св20).
Позовні вимоги ТОВ «ФК «Солвентіс», які підлягають задоволенню, становлять 81,37%, внаслідок чого саме такий відсоток від судових витрат у сумі 2000 гривень 00 копійок, понесених позивачем витрат на правничу допомогу, повинен бути стягнутий з відповідача на користь позивача (81,37% від 2000 гривень 00 копійка становить 1627 гривень 40 копійок).
На підставі викладеного, відповідно до ст.525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та керуючись ст.4, 12, 13, 28, 76-82, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», адреса: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд.21/1, код ЄДРПОУ 43657029, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Сенс Банк», МФО 300346, заборгованість за договором про надання кредиту №3749875 від 12 липня 2020 року у сумі 36680 (тридцять шість тисяч шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, витрати по сплаті судового збору у сумі 2166 (дві тисячі сто шістдесят шість) гривень 39 (тридцять дев`ять) копійок та витрати на правничу допомогу у сумі 1627 (одна тисяча шістсот двадцять сім) гривень 40 (сорок) копійок, а всього – 40473 (сорок тисяч чотириста сімдесят три) гривні 79 (сімдесят дев`ять) копійок.
У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», адреса: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд.21/1, код ЄДРПОУ 43657029.

Відповідач – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 . 

Головуючий Т.В. Ігнатенко