Справа № 583/1139/26
3/583/507/26 
ПОСТАНОВА
 
Іменем України
 
11 травня 2026 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
установила:
05.03.2026 до суду надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 за №583/1139/26, провадження №3/583/ 507/26 за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та за №583/1140/26, провадження №3/583/508/26 за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Враховуючи, що дані адміністративні матеріали про адміністративні правопорушення стосуються однієї особи, одночасно розглядаються одним і тим же судом, суд вважає за доцільне об`єднати їх в одне провадження.
Так ОСОБА_1 , будучі двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, 02.03.2026 о 14.26 год. по вул. Охтирській, 12 в сел. Кириківка Охтирського району Сумської області керував автомобілем «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху. 
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, ОСОБА_1 02.03.2026 о 14.26 год. по вул. Охтирській, 12 в сел. Кириківка Охтирського району Сумської області керував автомобілем «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами судовим рішенням Дергачівського районного суду Харківської області по справі №619/6423/25 від 12.12.2025, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, вчинивши ті самі дії повторно протягом року. 
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, однак не були вручені особі у зв`язку з тим, що «відмова адресата від отримання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».
В даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду. 
Слід зауважити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.
Відповідно до положень ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов`язковою, в даному випадку справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 126, ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення до таких не відноситься, тому вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , при цьому права останнього не порушуються, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.
Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, доходжу наступного висновку.
За приписами ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.
Відповідальність за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Диспозицією ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.
Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №604408 від 02.03.2026, серії ЕПР1 №604456 від 02.03.2026; результатом тестування газоаналізатором Drager Alcotest 6820 від 02.03.2026, результат огляду – 1,26‰; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 02.03.2026; карткою обліку адміністративного правопорушення, згідно з якими постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 26.12.2025 по справі №613/2240/25 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5040598 від 22.06.2025, відповідно до якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за вчинення 212.06.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджуються переглянутими у судовому засіданні відеозаписами з нагрудної бодікамери працівників поліції.
Суддя вважає зазначені вище докази належними та допустимими, будь-яких сумнівів у їх достовірності не виникає, при цьому вони узгоджуються між собою та одержані у законний спосіб.
Протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 відповідають вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєному доведена у судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази в їх сукупності є вагомими, чіткими і узгодженими між собою.
За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, а за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Таким чином, законодавцем не передбачено іншої правової підстави для незастосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення не мала посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами, як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що узгоджується з положеннями КУпАП.
Відповідно до ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 адміністративне стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
В протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №604408 від 02.03.2026, серії ЕПР1 №604465 від 02.03.2026 зазначено, що автомобіль «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 . Враховуючи, що доказів належності вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 не надано, відсутні правові підстави для застосування до нього додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.
Згідно з вимогами ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Таким чином, при призначенні стягнення враховуючи характер кожного з вчинених правопорушень, їх суспільну небезпечність та наслідки, до яких вони призвели, або могли призвести, особу порушника, його вік, стан здоров`я, ступінь вини, а також грубе порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та систематичне вчинення адміністративних правопорушень на транспорті, з метою забезпечення виконання винесеної постанови, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів та зміцнення законності, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, за правилами ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, у вигляді адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами, без конфіскації транспортного засобу. 
Крім того з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі, який складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме (3328,00 грн х 0,2)= 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 36, 40-1, ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ст.ст. 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИЛА :
Адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 за №583/1139/26, провадження №3/583/507/26 за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та за №583/1140/26, провадження №3/583/508/26 за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі №583/1139/26, провадження №3/583/507/26.
Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 10 (десять) років та без конфіскації транспортного засобу.
Строк відбування адміністративного арешту рахувати з часу затриманняОСОБА_1 . 
Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з дня набрання чинності постановою суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, що підлягає сплаті на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), рахунок UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір п. 5.
У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду 
Сумської області      Н.Г. Яценко