Справа № 129/3225/25 
Провадження по справі № 2-а/129/39/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" березня 2026 р. Гайсинський районний суд Вінницької області 
у складі: головуючого судді Капуша І.С., 
за участю секретаря судового засідання Іванченко О.В., 
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайсин за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліціїпро визнання протиправною та скасування постанови,-
ВСТАНОВИВ:
12.09.2025 до Гайсинського районного суду Вінницької області надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою серії ЕНА №5652550 від 05.09.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за нібито порушення вимог п. 2.3.б Правил дорожнього руху України, а саме керування транспортним засобом без використання ременя безпеки.
Позивач зазначає, що фактично порушення не вчиняв, на момент зупинки був пристебнутий ременем безпеки, при цьому працівником поліції не надано жодних належних та допустимих доказів вчинення правопорушення, зокрема фото- чи відеофіксації. Крім того, у самій постанові відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснювалась фіксація правопорушення, що свідчить про її необґрунтованість.
Ухвалою суду від 15.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області задоволено клопотання представника відповідача та замінено неналежного відповідача – Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області на належного відповідача – Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що постанова є законною та обґрунтованою, оскільки факт правопорушення був безпосередньо встановлений поліцейським під час несення служби. Водночас вказано, що відеофіксація правопорушення здійснювалась за допомогою портативного відеореєстратора, однак на момент розгляду справи відповідні відеозаписи не збереглися у зв`язку із закінченням строку їх зберігання.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовільнити.
Оцінюючи доводи сторін та надані матеріали справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність правопорушення та винність особи у його вчиненні.
Аналогічні положення закріплені у ст. 72 КАС України, відповідно до якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін.
Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача.
Таким чином, у даній справі саме на відповідача покладено обов`язок доведення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Ненадання суб`єктом владних повноважень належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення не може бути усунуте припущеннями суду або покладенням обов`язку доказування на позивача.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування позивачем транспортним засобом без використання ременя безпеки.
Посилання відповідача на те, що відеофіксація правопорушення здійснювалась, однак відповідні записи не збереглися, суд оцінює критично, оскільки такі обставини не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку доказування правомірності прийнятого рішення.
При цьому будь-яких доказів на підтвердження самого факту здійснення відеофіксації (зокрема відомостей про технічний засіб, номер запису, носій інформації тощо) відповідачем також не надано.
Суд також звертає увагу, що оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, за допомогою якого нібито здійснювалась фото- чи відеофіксація правопорушення, що не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та позбавляє суд можливості перевірити достовірність викладених у постанові обставин.
Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення не може вважатися належним доказом вчинення особою правопорушення за відсутності інших доказів, які підтверджують викладені у ній обставини.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах, відповідно до яких за відсутності належних доказів, у тому числі відомостей про технічний засіб фіксації правопорушення, постанова підлягає скасуванню як необґрунтована.
Доводи відповідача про те, що достатнім доказом є пояснення поліцейського, який виніс постанову, суд вважає безпідставними, оскільки такі пояснення не можуть бути єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності без їх підтвердження іншими доказами.
Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Отже, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі – закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 72, 77, 241-246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 9, 247, 251, 283 КУпАП, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліціїпро визнання протиправною та скасування постанови – задовільнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5652550 від 05.09.2025 року, винесену поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам?янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області сержантом поліції Федорович Денисом Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн - визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі - закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: