Єдиний унікальний номер 725/10734/25 
Номер провадження 3/725/603/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2026 року.Суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КпАП України  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.11.2025 о 22:57год. керував транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_2 по вул.Данила Галицького,2 м.Чернівці, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Однак від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що підтверджується висновком лікаря-нарколога №603.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КпАП України.
Розгляд справи відбувався у відсутність ОСОБА_1 .
Під час розгляду справи захисник ОСОБА_1 – адвокат Балакін В.М. підтримав подане ним письмове клопотання про закриття провадження у справі. Вказував на те, що матеріали справи не містять належних доказів щодо керування його підзахисним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Зокрема протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням Конституції України, вимог чинного законодавства, нормативно-правових актів, а обставини, викладені у ньому ґрунтуються лише на припущеннях працівників поліції. Крім того, працівниками поліції було порушено право його підзахисного на захист, оскільки не надано можливості поспілкуватися із захисником. Просив провадження у справі закрити.
Заслухавши пояснення адвоката Балакіна В.М., дослідивши письмові матеріали справи, а також переглянувши відеоматеріали, долучені до справи працівниками поліції, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена у повному обсязі.
Так, відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Таким чином, чинним законодавством передбачено, що відмова від проходження такого огляду на стан сп`яніння тягне за собою відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.
Досліджений та проаналізований судом протокол, складений відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими дослідженими доказами по справі.
Так, згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. 
Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер» та у медичному закладі не проводився, у зв`язку із його відмовою.
Від надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився відповідно до ст. 63 Конституції України.
Вищевказані обставини підтверджуються і наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому зафіксовано, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер» та виявив бажання проїхати до лікаря-нарколога. При цьому ОСОБА_1 у ході спілкування із працівниками поліції намагався «залагодити ситуацію» та просив обмежитись усним зауваженням, а коли працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, став тікати. 
Крім того, безпідставними є посилання адвоката Балакіна В.М. з приводу того, що ОСОБА_1 не було забезпечено право на захист, адже у лікаря-нарколога ОСОБА_1 неодноразово запропоновано скористатися правом на правову допомогу з числа захисників із центру надання вторинної правової допомоги, однак ОСОБА_1 посилається на те, що бажає спілкуватись лише зі своїм адвокатом, однак той не бере слухавки. 
У ході спілкування з лікарем ОСОБА_1 неодноразово стверджував, що не відмовляється проходити огляд, але буде його проходити лише після консультації зі своїм захисником.
Поліцейськими було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, працівниками поліції у законному порядку було надано ОСОБА_1 можливість реалізувати своє право на проходження огляду на стан сп`яніння, однак останній добровільно відмовився від проходження огляду. Такі дії ОСОБА_1 щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння суд оцінює критично та розцінює як спосіб уникнення відповідальності за вчинене.
Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про об`єктивні причини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, суду не надано. 
Будь-яких порушень з боку працівників патрульної поліції, які б вказували на незаконну зупинку чи незаконне направлення на огляд, під час розгляду справи судом не встановлено.
Щодо інших доводів, які б свідчили про відсутність в діях правопорушника, як події, так і складу адміністративного правопорушення, адвокатом не наведено.
Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться належні докази, які підтверджують факт добровільної відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та наслідки такої відмови йому були роз`яснені, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі та приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступінь його вини.
Враховуючи всі обставини справи на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім того, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути в дохід держави 665,60грн. судового збору.
Керуючись ст.ст.33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4, 283-285, 294 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665грн. 60коп.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців Вольська-Тонієвич О. В.