ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №333/10682/25 Головуючий в 1 інст. Тучков С.О.
Провадження №33/807/529/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 6 жовтня 2025 року, о 06 годині 57 хвилини, по пр. Соборний, 1, у м.Запоріжжя, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan leaf», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога і підтверджується висновком медичного закладу №7827 від 26.10.2025 року, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху України, про повторність попереджений. 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_1  звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.
В обґрунтування своїх доводів зазначив про порушення судом його права на захист, оскільки попри посилання в оскаржуваній постанові про надсилання йому смс повідомлень, про час та місце розгляду справи він не був повідомлений належним чином, що позбавило його можливості надати докази своєї невинуватості та скористатися правничою допомогою.
Вказує про неповне з`ясування судом обставин справи, оскільки посилаючись на медичний висновок № 7827 від 26 жовтня 2025 року не враховано проведення процедури огляду з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак сп`яніння, зокрема відсутності відеозапису всієї процедури огляду або порушення строків його доставки до закладу.
Наголошує, що працівниками поліції не надано беззаперечних доказів його вини, які б узгоджувалися зі стандартом «поза розумним сумнівом»
Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 січня 2026 року. Провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. №28) за номером телефону, вказаним ним самим в апеляційній скарзі, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.
Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційного суду констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За невиконання вимог пункту 2.9а ПДР України, передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1  у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494382 від 26 жовтня 2025 року та встановлених судом підтверджується:
- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗНПД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 жовтня 2025 р., згідно якого у ОСОБА_1  поліцейським виявлені ознаки сп`яніння: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 3);
- даними Висновку № 7827 від 26 жовтня 2025 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до яких ОСОБА_1  перебував в стані наркотичного сп`яніння «амфетамін». З результатами даного висновку ОСОБА_1  ознайомився, що засвідчив власним підписом, заперечень не зазначив (а.с. 4);
- відеозаписом події, долученим до справи (а.с. 8).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1  у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості  ОСОБА_1  у порушенні ним вимог п.2.9а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З приводу доводів апеляційної скарги щодо проведення процедури огляду  ОСОБА_1 з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак сп`яніння, зокрема відсутності відеозапису всієї процедури огляду або порушення строків його доставки до закладу слід зазначити наступне.
Так, з дослідженого відеозапису події, долученого до матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом був зупинений співробітниками патрульної поліції за порушення п. 8.7.3. е ПДР України. Під час подальшого спілкування та перевірки документів водія у поліцейського виникли підозри про перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння. Слідує візуальний огляд водія шляхом виставлення рук перед собою, здійснення ОСОБА_1 подиху в бік поліцейського, за наслідками такого огляду у ОСОБА_1 встановлені та оголошення ознаки сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Зафіксовано пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Згода ОСОБА_1 пройти запропонований огляд.
Далі, зафіксовані обставини проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі хорони здоров`я, за результатами якого лікарем встановлено перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння (амфетамін). З результатом проведеного огляду ОСОБА_1 ознайомився, що засвідчив власним підписом, заперечень не зазначив.
Отже, зафіксовані відеозаписом події обставини засвідчують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці та повністю спростовує доводи апелянта щодо недотримання працівниками патрульної поліції процедури відповідного огляду.
Посилання апелянта на порушення строків його доставки до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння спростовані матеріалами стправи, оскільки огляд  ОСОБА_1 був проведений лікарем в межах 2-х годинного строку (о 7 год. 45хв.) з моменту виявлення працівником поліції відповідних ознак сп`яніння (07 год. 7 хв.), а отже є дійсним відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом права ОСОБА_1 на захист, оскільки про час та місце розгляду справи він не був повідомлений належним чином, що позбавило його можливості надати докази своєї невинуватості та скористатися правничою допомогою, суддя апеляційного суду виходить із наступного.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
З матеріалів провадження вбачається, що  ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. №28) на номер телефону, вказаний ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, а в подальшому і в його апеляційній скарзі. Також, судові повістки були надіслані судом поштовою кореспонденцію за адресою проживання  ОСОБА_1 , які повернулися до суду з позначкою «адресат відсутній». Однак, в судове засідання  ОСОБА_1  не з`явився. Разом із цим, судове засідання призначене на 24 листопада 2025 року було відкладено через його неявку, судове засідання призначене на 16 грудня 2025 року відкладалось за заявою останнього.
Сам по собі факт розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист, оскільки судом першої інстанції здійсненні всі необхідні процесуальні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про час та дату судового засідання, проте останній в судове засідання не з`явися. 
Приймаючи до уваги, що законом передбачені певні строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, суддя місцевого суду розглянув справу без участі ОСОБА_1 та за відсутності беззаперечних чи вагомих обставин для відкладення розгляду справи.
Отже, сукупність досліджених доказів усуває будь-які сумніви стосовно доведеності винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним. 
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2026 року, якою на  ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 333/10682/25