Ст. 1 із 13
Справа № 303/1093/25
1-кп/303/158/25
Номер рядка стат. звіту - 227

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2026 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2024 року за № 12024071040000897 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Суходоли Володимир-Волинського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, вдівця, раніше не судимого, пенсіонера,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального
кодексу України (далі - КК України),

з участю: прокурора ОСОБА_4 
потерпілого ОСОБА_5 
представника потерпілого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
обвинуваченого ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_7 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 09.07.2024 року близько 11 години 20 хвилин, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Fiat Talento», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Львів у напрямку м. Ужгород, на автодорозі М06 сполученням «Київ-Чоп» 771 км.+400 м, що в межах м. Мукачево, в світлу пору доби, в ясну погоду, по сухому асфальтному покриттю, діючи з кримінальною протиправною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховував на їх відвернення, маючи об`єктивну можливість завчасно спостерігати за обстановкою на прямій ділянці дороги по переду, будучи зобов`язаним відповідно до Правил дорожнього руху України, а саме п. «1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху… не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; та п. «2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:… бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну,…», проявив неуважність, не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування та зупинки керованого ним

Ст. 2 із 13
транспортного засобу, продовжив рух в небезпечному напрямку, де переходив дорогу у не відведеному для цього місці з лівої сторони на праву по ходу руху автомобіля пішохід ОСОБА_5 , чим порушив п.12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», та внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого черезсуглобового перелому кульшової западини справа зі зміщенням, закритого перелому лонної кістки справа зі зміщенням, позаочеревинної гематоми, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, не визнав та показав, що 09 липня 2024 року приблизно о 11 год. 20 хв. він рухався зі сторони міста Львова в бік міста Мукачево на легковому автомобілі марки «Fiat Talento», д.н.з. НОМЕР_1 . До місця, де сталося ДТП, їхав зі швидкістю 50 км/год, рухався на відстані приблизно за 5-7 метрів позаду іншого транспортного засобу, якого саме тепер вже не пам`ятає. Побачив на узбіччі легковий автомобіль, а також у цей час рухався на зустрічній смузі руху дороги мікроавтобус білого кольору, ззаду якого раптово вибігла людина, а саме потерпілий, який вдарився об його автомобіль. Потерпілий рукою вдарив у крило автомобіля та впав на землю, потерпілий незначно пошкодив дверку його автомобіля «Fiat Talento». У цей час білий мікроавтобус, який рухався йому в зустрічному напрямку, не запинився, потерпілий неправдиво про це стверджує. Потерпілий сам винен у ДТП, оскільки він несподівано вискочив перед ним на дорогу, коли він їхав та порівнявся на дорозі з зустрічним мікроавтобусом білого кольору, ззаду якого потерпілий вибіг відразу. Самого потерпілого побачив за 2-3 метри до того, як відбулося зіткнення. Він (обвинувачений) став відразу гальмувати на скільки зміг та повернув кермо вліво, коли побачив, що біжить людина. Він не вдарив потерпілого, а потерпілий сам вдарив рукою у дверку його автомобіля, від чого сам впав та отримав тілесні ушкодження. Він їхав зі швидкістю 50 км/год, тому тормозного шляху майже не було видно на дорозі. Заявлений представником потерпілого ОСОБА_5 – адвокатом ОСОБА_6 цивільний позов до нього про відшкодування збитків не визнав.
Потерпілий ОСОБА_5  показав, що 09 липня 2024 року приблизно 12-13 год. він зі своєю дружиною їхав на автомобілі марки «Citroen» автодорогою «Київ-Чоп» з міста Івано-Франківська у напрямку міста Мукачево, маючи намір прямувати на відпочинок в с. Косино. Коли заїхав у межі міста Мукачево, не знаючи дорогу, подумав, що не туди поїхав, біля кладовища побачив незнайомих жінок, які стояли на протилежній стороні автодороги відносно його автомобіля, тому зупинив автомобіль та запитав у них маршрут дороги до с.Косино. Але через шум на дорозі жінки його не почули, тому він вирішив до них підійти та запитати. Він вийшов із автомобіля та переконавшись, що на дорозі автомобілі не їхали, перейшов дорогу до жінок, які розповіли йому про напрямок до с.Косино. Після цього він повертався до свого автомобіля та коли переходив дорогу з лівої сторони на право в напрямку руху його автомобіля. Коли повертався через дорогу до свого автомобіля, у зустрічному напрямку їхав білий мікроавтобус, який пригальмував і пропустив його. Коли до узбіччя дороги вже залишилося кілька метрів, побачив автомобіль марки «Fiat», який їхав і перебував приблизно на відстані 40-100 метрів від нього, з метою уникнення наїзду на нього, він став махати руками, однак водій даного автомобіля, як виявилося згодом - ОСОБА_3 , не гальмував, а наїхав автомобілем на нього, удар відбувся передньою частиною автомобіля зі сторони водія, від якого він

Ст. 3 із 13
впав на землю та отримав тілесні ушкодження. Йому залишилося пройти до узбіччя, де стояв його автомобіль, приблизно 4 метри, але він до нього не дійшов, автомобіль ОСОБА_3 зіткнувся із ним недалеко від узбіччя. Дорога, яку переходив була широка та оглядовість (видимість) на ній була хорошою. Скільки секунд переходив дорогу не знає, оскільки час не фіксував, оскільки не міг подумати, що це потрібно зробити. Також автомобілем «Fiat» під керуванням ОСОБА_3 було пошкоджено дверку його автомобіля «Citroen», який був припаркованим на узбіччі дороги. 
Цивільний позов, поданий його представником - адвокатом ОСОБА_6 від його імені до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення просив задовольнити частково, а саме просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь суму 300000 грн. майнової шкоди (збитки) та суму 50000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. У відшкодуванні йому з боку ОСОБА_3 моральної шкоди, яку оцінив в сумі 250000 грн. та яка вказана у цивільному позові, відмовився, просив дані вимоги судом не розглядати.
Свідок ОСОБА_8 показала, що потерпілий ОСОБА_5 є її чоловіком, а обвинуваченого ОСОБА_3 вона не знає. 09 липня 2024 року, точного часу не пам`ятає, лише знає, що годинник на руці чоловіка зупинився о 12 год. 55 хв., вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 їхали на їх автомобілі з міста Івано-Франківська на відпочинок в с.Косино на термальні води. Коли заїхали приблизно о 13 годині у м.Мукачево, чоловік не знав куди йому далі рухатись, думав, що вони збились з дороги. У цей час, їдучи вони побачили, що з лівої сторони дороги навпроти їх руху, стоять невідомі жінки, тому зупинилися та її чоловік став питати у цих жінок про дорогу до с.Косино, але через шум на дорозі їх не почув. Тому чоловік ОСОБА_5 вирішив підійти до тих жінок і знову запитати, він вийшов з автомобіля, перейшов дорогу, уточнив у жінок маршрут до місця, до якого вони їхали, та почав знову переходити дорогу, повертаючись до їхнього автомобіля, вона весь час спостерігала за ним. Та коли її чоловік вже майже перейшов дорогу, залишилося кілька метрів до їхнього автомобіля, на нього здійснив наїзд автомобіль обвинуваченого ОСОБА_3 , який рухався позаду них в попутному напрямку та не гальмував. У той час коли чоловік переходив дорогу, жодних перешкод у виді інших автомобілів на дорозі не було, дорога не була завантажена рухом автомобілів та дорогу було добре видно. 
Свідок ОСОБА_9 показала, що у серпні 2024 року, точної дати не пам`ятає, їхала разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 на автомобілі марки «Fiat» з міста Нововолинська до міста Мукачево, в подальшому вони планували їхати до міста Берегово. Вона дивилася і по сторонам (роздивлялася краєвиди), і на дорогу, уважно не стежила за дорожньою обстановкою. Коли їхали в напрямку міста Мукачево, в той час попереду них в зустрічному напрямку рухався мікроавтобус білого кольору. Раптом чоловік, як виявилось згодом - потерпілий ОСОБА_5 , швидко вибіг ззаду білого мікроавтобуса, тобто перебігав дорогу з ліва на право по ходу їхнього руху, у не відведеному місці. ОСОБА_3 почав відразу гальмувати і вже майже коли зупинився автомобіль, в нього в ліве крило вдарився потерпілий. 
Не зважаючи на невизнання своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджується наступними належними, допустимими, достовірними доказами:
оглядом місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.07.2024 року, відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.07.2024 року зі схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та ілюстрованої таблиці якого, 09 липня 2024 року о 13 год. 20 хв. старшим слідчим СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області за участю спеціаліста – криміналіста, двох понятих та обвинуваченого проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, безпосереднім об`єктом якого є автодорога М06

Ст. 4 із 13
«Мукачево-Чоп» 771 км. +400 м., де було виявлено та вилучено автомобіль марки «Fiat Talento», д.н.з. НОМЕР_1 , також на проїзній частині автодороги було зафіксовано слід речовини бурого кольору;
речовими доказами, якими є автомобіль марки «Fiat Talento», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на спец.майданчик за адресою: АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Fiat Talento», д.н.з. НОМЕР_1 , які згідно постанови старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області про визнання предмету речовим доказом від 10.07.2024 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №12024071040000897 від 10.07.2024 року;
слідчим експериментом від 05.09.2024 року, відповідно до протоколу та схеми до протоколу від 05.09.2024 року якого, 05 вересня 2024 року в період часу з 12 год. 20 хв. по 12 год. 45 хв. старшим слідчим слідчого відділу Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проведено слідчий експеримент з участю свідка ОСОБА_8 , в ході якого свідок детально розповіла і показала, як відбулося зіткнення автомобіля «Fiat Talento», д.н.з. НОМЕР_1 , з потерпілим ОСОБА_5 , згідно вимірів, місце наїзду на пішохода знаходилося на відстані 6,4 метра від лівого краю дороги по ходу руху автомобіля, свідок продемонструвала темп руху, з яким ОСОБА_5 переходив дорогу, за допомогою статиста трьома спробами темпом руху, який вказала свідок, встановлено, що ОСОБА_5 перейшов відстань 6,4 метра за 10,5 сек., 9,6 сек., 10,3 сек.;
слідчим експериментом від 05.09.2024 року, відповідно до протоколу та схеми до протоколу від 05.09.2024 року якого, 05 вересня 2024 року в період часу з 12 год. 55 хв. по 13 год. 15 хв. старшим слідчим слідчого відділу Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проведено слідчий експеримент, за участі свідка ОСОБА_9 , в ході якого свідок розповіла як вони на автомобілі «Fiat Talento», д.н.з. НОМЕР_1 , їхали разом з ОСОБА_3 на невеликій швидкості, роздивлялися краєвиди; показала місце де відбулося зіткнення автомобіля «Fiat Talento», д.н.з. НОМЕР_1 , з потерпілим ОСОБА_5 , згідно вимірів, місце наїзду на пішохода знаходилося на відстані 6,9 метра від лівого краю дороги по ходу руху автомобіля, свідок продемонструвала з якою швидкістю ОСОБА_5 переходив дорогу, за допомогою статиста трьома спробами темпом руху, який вказала свідок, встановлено, що ОСОБА_5 перейшов відстань 6,9 метра за 2,5 сек., 2,52 сек., 2,51 сек.;
слідчим експериментом від 05.09.2024 року, відповідно до протоколу та схеми до протоколу від 05.09.2024 року якого, 05 вересня 2024 року в період часу з 13 год. 20 хв. по 13 год. 45 хв. старшим слідчим слідчого відділу Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проведено слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_3 , ході якого свідок розповів, що побачив пішохода за 3,2 метра до зіткнення і показав, як відбулося зіткнення автомобіля «Fiat Talento», д.н.з. НОМЕР_1 , з потерпілим ОСОБА_5 , згідно вимірів, місце наїзду на пішохода знаходилося на відстані 6,9 метра від лівого краю дороги по ходу руху автомобіля, свідок продемонстрував з якою швидкістю ОСОБА_5 переходив дорогу, за допомогою статиста трьома спробами темпом руху, який вказав свідок, встановлено, що ОСОБА_5 перейшов відстань 6,9 метра за 2,51 сек., 2,52 сек., 2,51 сек.;
судовою інженерно-транспортною експертизою, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-24/8106-ІТ від 30.08.2024 року якого на момент експертного огляду, та відповідно і на момент ДТП, система рульового керування та робоча гальмова система досліджуваного автомобіля марки «Fiat» моделі «Talento», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходились у працездатному стані та могли виконувати функції, передбачені конструкцією;
судовою інженерно-транспортною експертизою, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-24/12152-ІТ від 26.11.2024 року якого: у даній дорожній ситуації, для

Ст. 5 із 13
забезпечення безпеки дорожнього руху, водій автомобіля марки «Fiat Talento» (державний номерний знак НОМЕР_1 ) громадянин ОСОБА_3 повинен був діяти згідно технічних вимог п. 12.3 чинних Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «небезпека для руху»; із технічної точки зору, при заданих вихідних даних, в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, водій автомобіля «Fiat Talento» (державний номерний знак НОМЕР_1 ) громадянин ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 , шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування та зупинки керованого транспортного засобу до місця наїзду, із заданого моменту небезпеки; у даній дорожній обстановці, пішохід ОСОБА_5 для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був керуватися вимогами розділу 4 чинних Правил дорожнього руху України; у діях водія автомобіля марки «Fiat Talento» (державний номерний знак НОМЕР_1 ) громадянина ОСОБА_3 убачаються невідповідності технічним вимогам п. 12.3 чинних Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «небезпека для руху», які з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди;
тимчасовим доступом від 06.12.2024 року, відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 06.12.2024 року якого, старшим слідчим СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області у період часу з 12 год. 15 хв. по 12 год. 25 хв. у приміщенні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 у присутності юрисконсульта на підставі постанови прокурора від 22.11.2024 року про тимчасовий доступ до речей і документів під час ознайомлення із медичною карткою стаціонарного хворого №13820/2024 на громадянина ОСОБА_5 було вилучено: медичну картку стаціонарного хворого №13820/2024 на громадянина ОСОБА_5 на 35 арк; один DVD-R диск із медичною інформацією на громадянина ОСОБА_5 та один CD-R диск із медичною інформацією на громадянина ОСОБА_5 ;
речовими доказами: медичною карткою стаціонарного хворого № 13820/2024 на громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_4 -диск із медичною документацією громадянина ОСОБА_5 та 1 СД-диск із медичною документацією на громадянина ОСОБА_5 , які згідно постанови старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області про визнання предмету речовим доказом від 06.12.2024 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №12024071040000897 від 10.07.2024 року та зберігаються при матеріалах кримінального провадження;
судово-медичною експертизою, відповідно до висновку експерта № 310/2024 року, у громадянина ОСОБА_5 , який знаходився на стаціонарному лікуванні з 09.07.2024 року до 10.07.2024 року у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та у відділенні ортопедії; травматології та нейрохірургії КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », встановлений діагноз: закритий черезсуглобовий перелом кульшової западини справа зі зміщенням; закритий перелом лонної кістки справа зі зміщенням; позаочеревинна гематома, що підтверджено даними рентгенографії та КТ-огляду від 09.07.2024 року, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, згідно п.2.2.2 правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день, ЗЧМТ; гемографічний вогнищевий забій лобно-скроневої частки зліва 1 ст., який підтверджений даними КТ-огляду від 09.07.2024 року; множинні різані рани тильної поверхні правої кисті, з приводу чого проведено ПХО ран та накладені шви, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, які згідно п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше к 21 день. Множинні забійні садна потиличної, лобної та скроневої ділянки голови, спинки носа, лівого ліктя та нижньої третини правого

Ст. 6 із 13
передпліччя відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупих предметів по механізму удару, або при ударянні об такі, можливе їх виникнення внаслідок наїзду на нього автомобіля. За давністю виникнення можуть вкладатися дату події, що мала місце 09.07.2024 року.
У відповідності з положенням, викладеним у частині 1 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
 
Згідно із ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
 
Всі вищезазначені докази у даному кримінальному провадженні є належними, тобто згідно вимог ст.85 КПК України, прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність.
 
Також ці докази є допустимими, тобто згідно вимог ч.1 ст.86 КПК України, були отримані в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
 
У відповідності до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
 
Відповідно до фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в результаті порушення водієм автомобіля марки «Fiat Talento», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вимог п. 12.3 чинних Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «небезпека для руху», перебуває у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.07.2024 року близько 11 години 20 хвилин, в результаті якої пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. 
Невизнання своєї вини ОСОБА_3 суд розцінює як спосіб захисту, оскільки посилання обвинуваченого, які підтверджені свідком ОСОБА_9 в суді на те, що потерпілий ОСОБА_5 швидко вибіг ззаду білого мікроавтобуса, тобто перебігав дорогу з ліва на право по ходу їхнього руху, у не відведеному для цього місці, в результаті чого потерпілий винен у даній дорожній ситуації, що на думку захисту, свідчить про невинуватість обвинуваченого у дорожньо-транспортній пригоді, є необґрунтованими, оскільки, як вже встановлено висновком експерта №СЕ-19/107-24/12152-ІТ від 26.11.2024 року, із технічної точки зору, при заданих вихідних даних, в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода громадянина ОСОБА_5 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування та зупинки керованого транспортного засобу до місця наїзду, з заданого моменту небезпеки.
При цьому, проаналізувавши всі наявні докази у кримінальному провадженні у їх сукупності і взаємозв`язку, суд прийшов до переконання, що показання потерпілого

Ст. 7 із 13
ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 є більш послідовними, достовірними і такими, що узгоджуються з письмовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, ніж показання обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_9 , яка при допиті в суді зазначила, що не стежила уважно за дорожньою обстановкою.
З урахуванням вищенаведеного, всебічно і ретельно проаналізувавши всі наявні у даній справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого кваліфіковано вірно, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, є доведеною повністю, поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст.66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
При визначенні виду і розміру покарання суд враховує всі обставини справи, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого: ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності, є особою пенсійного віку, на обліку лікарів: психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває. 
У судовому засіданні прокурор просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі із застосуванням статтей 75 та 76 КК України (з встановленням іспитового строку) з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає можливе призначення таких видів покарань: штраф, виправні роботи, арешт або обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 та ч. 3 ст. 61 КК України, до осіб, що досягли пенсійного віку не застосовуються покарання у виді: виправних робіт та обмеження волі.
Покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. 
Враховуючи, що ОСОБА_3 досяг пенсійного віку, покарання у виді арешту, виправних робіт або обмеження волі йому призначити неможливо, тому суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень слід обрати покарання в межах санкції частини 1 статті 286 КК України, за якою він притягається до кримінальної відповідальності, у виді штрафу, з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах, встановлених у санкції вказаної частини статті КК. Також, суд, призначаючи покарання у виді штрафу вважає за необхідне встановити його у найменшому розмірі, який передбачений санкцією за вчинення такого кримінального правопорушення, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 є особою пенсійного віку, в даний час не працює, а також з метою надання йому більшої можливості відшкодувати завдану шкоду потерпілому. 
У даному кримінальному провадженні представник потерпілого ОСОБА_5 – адвокат ОСОБА_6 в інтересах свого довірителя заявив цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , 350 000 грн. майнової шкоди (збитки), 250000 грн. моральної (немайнової) шкоди та 50000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 

Ст. 8 із 13
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 змінив (зменшив) позовні вимоги за цивільним позовом, просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 300 000 грн. майнової шкоди (збитки) та 50000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. У вимозі про стягнення з ОСОБА_3 на його користь суму 250 000 грн. моральної (немайнової) шкоди відмовився, просив суд такі не розглядати.
Позовна заява представника потерпілого ОСОБА_5 – ОСОБА_6 вмотивована наступним. 
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. 
Потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок злочинних дій цивільного відповідача (обвинуваченого ОСОБА_3 ) завдано матеріальні збитки (майнову шкоду). Так, зокрема ОСОБА_5 безпосередньо спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 350 000 гривень, що у свою чергу підтверджується зібраними відповідними платіжними квитанціями та фіскальними чеками. В ході досудового розслідування, проведено відповідну судово-медичну експертизу, якою підтверджено отримані під час ДТП тілесні ушкодження ОСОБА_5 . Стан здоров`я ОСОБА_5 є вкрай важким, оскільки під час ДТП в нього були відповідні переломи закритого черезсуглобового перелому кульшової западини справа зі зміщенням, закритого перелому лонної кістки справа зі зміщенням, позаочеревинної гематоми і внаслідок отриманих травм у нього погіршився спосіб пересування і тільки в разі належного процесу реабілітації, можливо, вдасться відновити повноцінну діяльність органів. Вказане підтверджується виписками із медичної карти описаних у вказаній вище судово-медичній експертизі. Внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю, для їх лікування було понесено значні грошові витрати, які складаються із вартості ліків та медикаментів, придбаних за власний рахунок, вартості окремих спеціальних аналізів та перебування у реабілітаційних центрах, і такі витрати продовжують мати місце і по теперішній час. На даний час загальна сума матеріальних збитків, що підтверджується документально становить 177969 гривень. Однак більшість фіскальних чеків, за придбання відповідних медичних препаратів не збереглися. 
Крім цього, планується за час реабілітаційного періоду витратити кошти в сумі 150000 гривень, зокрема це пов`язано з комплексом реабілітації після перелому, травми, що складається з комплексу різних медикаментозних, фізичних та/або хірургічних методів. Окрім зазначеного, в реабілітаційний період за рекомендаціями лікарів потерпілий повинен відвідувати реабілітаційні центри. Рекомендований період відвідуванням центрів триватиме від одного до двох років, що також у свою чергу потребує значних витрат. 
Крім того, для захисту свого порушеного права та представництва в кримінальному провадженні, потерпілим було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатським бюро Коваленка в особі керуючого ОСОБА_12 , який здійснює адвокатську діяльність за адресою: АДРЕСА_5 за умовами якого адвокату сплачено за надання послуг 50000 гривень. Враховуючи те, що звернутись за правовою допомогою потерпіла сторона була змушена внаслідок неправомірних дій обвинуваченого тому і вказані витрати є в прямому причинному зв`язку з діями обвинуваченого, то відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України в результаті вчинення обвинуваченим суспільно небезпечних дій, ОСОБА_3 повинен нести витрати, пов`язані з оплатою представника потерпілого. 

Ст. 9 із 13
Проаналізувавши доводи потерпілого та його представника щодо заявленого цивільного позову, заслухавши думки інших учасників судового розгляду, суд прийшов до наступного.
У відповідності до вимог ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який вчинив суспільно небезпечне діяння.
Згідно з ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до вимог частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною першої статті 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Частиною першою статті 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. 
Захисником обвинуваченого ОСОБА_3 – адвокатом ОСОБА_7 до суду подано заяву, на підставі якої захисник просила цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково, а саме в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 24500 гривень. В іншій частині у задоволені позову просила відмовити. Заяву щодо цивільного позову захисник ОСОБА_7 мотивує наступним.
Позивач стверджує, що внаслідок даної ДТП йому було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 350 000 гривень. Додатково Позивач заявляє, що на даний час загальна сума матеріальних збитків, що підтверджені документально становить 177 969 грн. Однак більшість фіскальних чеків за придбання відповідних медичних препаратів не збереглися. Крім того, планується за час реабілітаційного періоду витратити кошти у сумі 150 000 гривень. Відповідно до правових висновків ІНФОРМАЦІЯ_4 , викладених у постанові №147/66/17 від 14 грудня 2021 року вбачається, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення

Ст. 10 із 13
обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону №1961 IV) (постанова ІНФОРМАЦІЯ_4 від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).
У відповідача ОСОБА_3 наявний страховий поліс внутрішнього страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, оформлений у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », поліс №215736620, який був чинним на момент події, що підтверджується офіційними даними. Таким чином, відповідно до зазначеної позиції, обов`язком відшкодування шкоди в межах страхової суми покладається на страховика, а не на особу, яка завдала шкоду. У матеріалах справи позивачем надано додатки до позовної заяви, серед яких містяться: Акт наданих послуг від 28 серпня 2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_6 на суму 109 395 грн, а також Акт надання послуг №5047 від 26 липня 2024 року з проведення рентгенологічного дослідження на суму 500 грн., а всього на 109 895 грн. Відповідно до чинного полісу внутрішнього страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, укладеного відповідачем із ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », страховий захист поширюється на відшкодування завданої шкоди у межах установлених лімітів. Враховуючи суми, зазначені в актах від 28 серпня 2024 року та №5047 від 26 липня 2024 року наданих послуг, наявне страхове покриття є достатнім для компенсації цих витрат. 
Отже, обов`язок відшкодування шкоди в межах страхової суми покладається на страховика, тому позовні вимоги щодо відшкодування витрат не входять до обов`язків відповідача та не підлягають задоволенню. Щодо Платіжної інструкції №33793 від 10 липня 2024 року, то така лише підтверджує факт здійснення певного платежу, при цьому платником зазначено ФОП ОСОБА_13 , вказана квитанція не містить жодних відомостей про надані послуги та їх зв`язок із лікуванням заявлених травм. Відсутність конкретизації щодо послуги чи товари, які були оплачені, їх відповідності до встановлених медичних потреб, а також зв`язку цих витрат із подією ДТП унеможливлює віднесення їх до понесених збитків. Інші, понесені ОСОБА_5 витрати, належними та допустимими доказами не підтверджені.
Окрім того, заявлена позивачем сума у 150000 гривень на майбутнє лікування є нічим іншим, як припущенням, що не ґрунтується на жодних належних доказах. Для обґрунтування майбутніх витрат позивач мав би надати, зокрема, попередній договір із медичним закладом про надання відповідних послуг, рахунок, акт попереднього обстеження або інші документи, що підтверджують необхідність лікування та його орієнтовну вартість. У матеріалах справи відсутні медичні висновки, що підтверджують необхідність додаткового лікування чи реабілітації, відсутні рахунки з медичних установ, які б засвідчували обсяг та вартість запланованих медичних послуг. Відсутність таких документів унеможливлює перевірку правомірності заявленої суми та ї зв`язку з наслідками ДТП, що робить відповідну вимогу необґрунтованою. Фактично, позивач просить суд прийняти на віру його власні розрахунки та прогнозовані витрати, не спираючись на жодні офіційні документи чи експертні висновки. Окрім того, заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу у розмірі 50000 грн. є явно завищеною та не відповідає критеріям обґрунтованості, необхідності та співмірності з огляду на те, що 50000 грн. є надмірною сумою для розгляду справи такої категорії, враховуючи її стандартну юридичну складність та обсяг виконаної адвокатом роботи. Як свідчать матеріали справи, підготовка позовної заяви здійснювалася за стандартним шаблоном, що підтверджується наявністю технічних помилок та автоматичного копіювання тексту з інших процесуальних документів. Зокрема, у позовній заяві адвокат позивача вживає

Ст. 11 із 13
займенник «вона» стосовно позивача, хоча останній є чоловіком. Це свідчить про формальний підхід до складання документів та відсутність індивідуальної роботи над справою, що ставить під сумнів обґрунтованість заявленої суми. Також позивач не надав належних доказів, що підтверджують обґрунтованість заявлених витрат. Зокрема в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували надання правничих послуг у необхідному обсязі та з урахуванням реальних витрат. Єдиним доказом, наданим позивачем, є квитанція, що не містить достатніх відомостей про обсяг та конкретний характер правничої допомоги. Насамперед, відсутні договір про надання правничої допомоги та акт виконаних робіт, що є стандартними документами, які повинні супроводжувати будь-яке стягнення витрат на юридичні послуги. Без цих документів неможливо оцінити, які саме роботи були виконані адвокатом, в якому обсязі та з якими витратами. З урахуванням наведеного, просила цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково, шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 24500 грн.
Вивчивши цивільний позов з зміненими позовними вимогами з доданими до нього матеріалами та заяву захисника що позову, заслухавши думки з цього приводу учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного.
Судом з`ясовано, що не дотримання водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України (п. 1.5, п. 2.3 (б) та п. 12.3) знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманням потерпілим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день, згідно п.2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень. 
Як свідчить акт наданих послуг від 28.08.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , лікування ОСОБА_5 у даному закладі за період з 11 липня 2024 року по 25 серпня 2024 року в тому числі за проживання та надання медичних послуг становило в загальній сумі 109 395 грн., які ним оплачено у повному обсязі. 
Із акту надання послуг № 5047 від 26 липня 2024 року вбачається, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » надало ОСОБА_5 послуги - рентген кульшових суглобів (пряма проекція), вартість яких становила 500 гривень.
Згідно платіжної інструкції № 283 від 29.08.2024 року, від ОСОБА_14 здійснено переказ у сумі 60000 гривень, як оплату згідно договору надання правничої допомоги №79/2024 від 29.08.2024 року за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до платіжної інструкції № 33793 від 10.07.2024 року, ФОП ОСОБА_13 здійснено переказ на адресу ІНФОРМАЦІЯ_8 » ЗОР за надані послуги ОСОБА_5 суми 8074,35 грн.
При вирішенні цивільного позову суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_7 , що обов`язком відшкодування шкоди в межах страхової суми покладається на страховика (страхову установу), а не на особу, яка завдала шкоду, оскільки нормами Цивільного кодексу України не встановлено заборони звертатися з позовом про відшкодування шкоди безпосередньо до особи, яка є винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
За таких обставин, з урахуванням документально підтвердженої матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку про обґрунтованість цивільного позову в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 117969 грн. та документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 гривень. 

Ст. 12 із 13

При цьому суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_7 про те, що 50000 грн. витрат потерпілого на професійну правничу допомогу є надмірними, скільки це встановлено договірними умовами між потерпілим та/або його родичами з ІНФОРМАЦІЯ_9 (Адвокатське бюро « ІНФОРМАЦІЯ_10 »). Оскільки правова допомога надавалася тривалий період часу, суд не вважає вказаний розмір у грошовому виразі надмірним.
Суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 решти суми матеріальної шкоди в розмірі 182031 грн. з урахуванням того, що на підтвердження цих обставин суду не надані документи, що свідчать про понесення ОСОБА_5 саме таких витрат, пов`язаних із наданням медичної допомоги, або понесених витрат на купівлю медикаментів, оформлені у встановленому законом порядку (квитанції, платіжні доручення, касові чеки, тощо). 
Потерпілий - цивільний позивач ОСОБА_5 в суді відмовився від позову в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної (майнової) шкоди в розмірі 250000 гривень, 
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. 
Підстав для неприйняття судом відмови від позову в цій частині не встановлено, тому провадження за позовом представника потерпілого ОСОБА_5  – адвоката ОСОБА_6 в частині стягнення з ОСОБА_3 250000 гривень моральної (немайнової) шкоди необхідно закрити на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 липня 2024 року на вилучене в ході огляду місця події майно, а саме: автомобіль марки «Fiat Talento» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «Fiat Talento» д.н.з. НОМЕР_1 , необхідно скасувати.
Процесуальні витрати у справі у загальному розмірі 4280,90 гривень за проведення судових інженерно - транспортних експертиз (довідки про витрати за проведення експертизи за висновками експертів №СЕ-19/107-24/8106-ІТ від 30.08.2024 року у сумі 1893,20 грн. та №СЕ-19/107-24/12152-ІТ від 26.11.2024 року у сумі 2387,70 грн.) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави.
Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, а саме повернути відповідним володільцям майна.
З додержанням вимог ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежився проголошенням його резолютивної частини.
Керуючись ст.ст. 373-376, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Цивільний позов з врахуванням зменшення позовних вимог представника потерпілого ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення з  ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 майнової (матеріальної) шкоди та витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Ст. 13 із 13
Стягнути з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову (матеріальну) шкоду в розмірі 177969 (сто сімдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень та 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу, що в загальному становить 227969 (двісті двадцять сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень. 
Провадження за позовом представника потерпілого ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_6 до ОСОБА_3 частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 250000 гривень моральної (немайнової) шкоди закрити.
Стягнути з  ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, у загальному розмірі 4280 (чотири тисячі двісті вісімдесят) гривень 90 копійок. 
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 липня 2024 року на вилучене в ході огляду місця події майно, а саме: автомобіль марки «Fiat Talento» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «Fiat Talento» д.н.з. НОМЕР_1 , скасувати.
Речові докази: автомобіль марки «Fiat Talento» д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «Fiat Talento» д.н.з. НОМЕР_1 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у володільця ОСОБА_3 , залишити у ОСОБА_3 ;
медичну картку стаціонарного хворого № 13820/2024 громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_4 -диск із медичною документацією громадянина ОСОБА_5 та 1 ДВД-диск із медичною документацією на громадянина ОСОБА_5 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №12024071040000897 від 10.07.2024 року, повернути до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1