ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
   	Справа № 636/11062/25  Провадження № 2/636/1077/26	

Дата 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року м.Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області в складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
22 грудня 2025 року ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» в особі свого представника адвоката Журавльова С.Г. звернулось до суду з позовною заявою, сформованою через підсистему «Електронний суд», до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 25679,76 грн. та судових витрат. Свої позовні вимоги подалі уточнив. Позов обґрунтований тим, що 21.01.2021 року між Акціонерним товариством (АТ) «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № TDB.2021.0118.1325 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Сторони погодили і клієнт своїм підписом підтвердив, що заява-договір, договір з додатками (в тому числі, Тарифи тощо) у сукупності складають єдиний договір, істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті так i в інших частинах договору (пункт 1 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору). Також клієнт своїм підписом підтвердив, що з усіма умовами договору (з урахуванням публічної частини договору, яка розміщена на офіційному сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та/або в мережі інтернет www.todobank.com.ua, та/або у відділеннях банку, Тарифів, тощо), ознайомлений і згодний (підпункт 3 пункту 7 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору). Відповідно до пункту 2 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору банк на підставі отриманої від клієнта заяви відкрив клієнту поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжноїсистеми. На поточний рахунок у гривні банк надав клієнту кредит, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії, що встановлений у пункті 4 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору. Кредит надається шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на поточному рахунок клієнта, що визначено у пункті 3 Паспорту споживчого кредиту.
Позивач посилається на те, що АТ «МЕГАБАНК» свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок відповідачки у гривні, надавши їй можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором.
Однак, ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією не виконала, у зв`язку з чим станом на 03 вересня 2024 року у відповідачки сформувалась заборгованість перед АТ «МЕГАБАНК» у розмірі 25679,76 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом (у тому числі прострочена) у сумі 9590,32 грн., заборгованості по сплаті відсотків (у тому числі прострочена) у сумі 16089,44 грн.
03 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року, між АТ «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (новий кредит) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до пункту 1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, АТ «МЕГАБАНК» відступив ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» належні АТ «МЕГАБАНК», а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № TDB.2021.0118.1325 від 21.01.2021 року.
Крім того, 27 грудня 2024 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (первісний кредитор) уклало з ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (новий кредитор) Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за основними договорами, в тому числі й до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № TDB.2021.0118.1325 від 21.01.2021 рокув розмірі 25679,76 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом (у тому числі прострочена) у сумі 9590,32 грн., заборгованості по сплаті відсотків (у тому числі прострочена) у сумі 16089,44 грн.
Враховуючи, що позичальником ОСОБА_1 не були повернені кошти за вказаним кредитним договором, позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення зазначених коштів у судовому порядку. також просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40т грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11200 грн. 
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 23 грудня 2025 року справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
До суду через підсистему «Електронний суд» 16.01.2026 року надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Крициної Ю.О., в якому міститься посилання на те, що заборгованість за кредитом в сумі 9590,32 грн. відповідачкою визнається, але просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» в частині стягнення відсотків в розмірі 16089,44 грн., витрат по оплаті судового збору та професійної правничої допомоги адвоката. Посилається на те, що згідно умов кредитного договору № TDB.2021.0118.1325 від 21.01.2021 року строк кредитування складає 12 місяців, тобто сплив 21.01.2022 року і доказів його пролонгації позивачем не надано. У зв`язку з чим підстав для нарахування та сплати відсотків за період з 22.01.2022 по 03.09.2024 відсутні. Вважає, що стягненню підлягає заборгованість за відсотками в межах строку кредитування за період з 21.01.2021 по 21.01.2022 з урахуванням пільгового періоду62 дні в розмірі 4458,50 грн. (9590,32 *(56%/365) *(365-62). Зазначає, що з січня 2021 року відділення АТ «МЕГАБАНК» закрилися з невідомих відповідачці причин, а також не передбачалось користування мобільним додатком АТ «МЕГАБАНК» для здійснення платежів. Також посилається на те, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11200 грн. не є співмірними зі складністю справи, ціною позову та об`ємом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). 
22 січня 2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Журавльова С.Г. надійшла відповідь на відзив із зазначенням хибності розрахунків сторони відповідача щодо нарахування відсотків за спірним договором. Вказує, що розрахунок заборгованості відповідачки здійснений ще АТ «МЕГАБАНК» на підставі первинних документів, а саме: виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 21.01.2021 по 02.12.2022 року, та виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 03.12.2022 по 03.09.2024 року, сформованою у програмному комплексі Національного банку України, відповідно до яких ОСОБА_1 активно використовувала отриману банківську картку, у тому числі, здійснювала часткове погашення кредиту, здійснивши останній платіж 26.05.2022 року на суму 700 грн. Тобто, відповідачка здійснила конклюдентні дії щодо визнання умов кредитного договору, у тому числі й розміру та порядку нарахування відсотків, тому строк договору було пролонговано з 21.01.2022 до 20.01.2023 року. Оскільки ОСОБА_1 не вносила в установлений договором строк обов`язковий мінімальний платіж. Пільгова процентна ставка в розмірі 0,0001% не може бути застосована. Тому за період з 21.01.2021 по 20.01.2022 (первісний строк користування кредитом згідно умов заяви- договору) розмір нарахованих відсотків складає 5370,58 грн. (9590,32 * 56%). За період з 21.01.2022 по 20.01.2023 (строк користування кредитом внаслідок пролонгації договору) нарахування процентів має відбуватись за різними процентними ставками, а саме: за період з 21.01.2022 по 26.05.2022 року -в розмірі 1853,95 грн. ( 9590,32 * 56% /365 *126); за період з 27.05.2022 по 21.01.2023 ( строк, протягом якого заборгованість відповідачки набула статусу простроченої) з урахуванням розміру процентної ставки 80% річних відповідно до п.5 розділу «Запевнення та умови» Заяви-договору- в розмірі 5044,77 грн. (9590,32 * 80% /365 * 240). Всього за вказані періоди часу розмір заборгованості по процентам складає 12 269,30 грн. ( 5370,58 + 1853,95 + 5044,77). У зв`язку із зазначеним позивач просить 
прийняти зменшення позовних вимог та стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № TDB.2021.0118.1325 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 21.01.2021 року в розмірі 21 859,62 грн., що складається з заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) - 9590,32 грн.; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) -12 269,30 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 200 грн., які відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг, обставинам справи, необхідних процесуальних дій сторони позивача.
Представник позивача у позовній заяві та у відповіді на відзив просив суд розгляд справи здійснювати без участі позивача, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. 
Представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Крицина Ю.О. подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам в розмірі 16 089,44 грн. та судових витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.
На підставі частини другої статті 247 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положенням частини другої статті 1054ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно приписів статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)або таку ж кількість речей тогож роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що 21.01.2021 року між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заяву- договір №TDB.2021.0118.1325 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Згідно з п. 1. Заяви-договору підписанням цієї Заяви-договору Клієнт беззастережно підтверджує: прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції АТ «МЕГАБАНК» на приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank ( надалі -Договір), що розміщений у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК» та в мережі інтернет; згоду з умовами Договору , а також положення усіх Додатків до нього; укладання з Банком шляхом приєднання до Договору, який складається з публічної частини договору, що розміщена у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»www.megabank.ua та/або в мережі інтернет www.todobank.com.ua,  та індивідуальної частини договору, а саме цієї Заяви-Договору, підписанням якої Клієнт приєднується до Договору в цілому.
Відповідно до п. 2 Договору, Банк відкриває Клієнту: поточний рахунок (у гривні), що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи. Картка є власністю Банку.
Згідно з п. 4. Договору Банк може надавати Клієнту кредит шляхом сплати з Карткового рахунку платежів Клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах Доступного ліміту кредитної лінії, а саме: розмір максимального ліміту кредитної лінії 200 000,00 грн., пільговий період 62 дні; процентна ставка у пільговий період (фіксована), 0,0001% річних; розмір обов`язкового мінімального платежу, строк сплати обов`язкового мінімального платежу; процентна ставка базова 56% річних, строк кредиту 12 місяців.
Підписавши Заяву-Договір на відкриття рахунку та видачу платіжної картки, відповідачка підтвердила відкриття банком поточних рахунків у гривні, доларах США, у Євро та отримання платіжної картки.
Заява-Договір №TDB.2021.0118.1325 від 21.01.2021 року про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, а також Паспорт споживчого кредиту підписані ОСОБА_1 власноруч.
АТ «Мегабанк» виконав свої зобов`язання за договором, відкривши ОСОБА_1 поточні рахунки, видав платіжну картку та здійснив перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідачки в межах ліміту кредитної лінії, що підтверджується виписками з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 21.01.2021 по 02.12.2022, що сформований у програмному комплексі АТ «МЕГАБАНК», та з 03.12.2022 по 03.09.2024, що сформований у програмному комплексі Національного банку України.
Окрім цього, умовами кредитного договору передбачено, що до укладення Кредитного договору Позичальник отримав від Кредитодавця інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови Договору і Правила, що розміщені на сайті Кредитодавця.
Зазначені обставини не оспорюються й відповідачкою ОСОБА_1 .
Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № TDB.2021.0118.1325 від 21.01.2021 року, складеною уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МЕГАБАНК», станом на 03 вересня 2024 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 25679,76 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом (у тому числі прострочена) у сумі 9590,32 грн., заборгованості по сплаті відсотків (у тому числі прострочена) у сумі 16089,44 грн.
03 вересня 2024 року АТ «Мегабанк» (банк) та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» (новий кредитор), відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, укладено договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та /або юридичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та /або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (овердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у додатку № 1 до цього договору (п. 1 договору).
27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» було укладено договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 2 договору № 1/12 від 27.12.2024 права вимоги переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору та додатку № 1 (реєстр договорів, права вимоги за яким відступаються до боржників/дебіторів за такими договорами). Вказаний додаток № 1 до договору підписується сторонами одночасно з текстом договору.
Як вбачається з копії витягу з додатку № 1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27 грудня 2024 року право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № TDB.2021.0118.1325 від 21.01.2021 року перейшло від ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» до ТОВ «ФК Єврокредит».
Згідно з п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом на підставі досліджених договорів відступлення права вимоги встановлено, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором№TDB.2021.0118.1325 від 21.01.2021 року, а тому з дати відступлення права вимоги ТОВ «ФК Єврокредит» стало кредитором за вказаним договором.
Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «ФК Єврокредит» до суду за захистом своїх прав. На підтвердження наявності невиконаних відповідачкою кредитних зобов`язань позивач надав виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 , в яких відображено рух наданих кредитних коштів та нараховані проценти за користування.
Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженимнаказом Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання господарських операцій і стали підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку та податкових документах належать касові, банківські документи, ордери, повідомлення банків і переказні вимоги, виписки банків, корінці квитанцій, банківських чекових книжок, наряди на роботу, акти про приймання, здавання і списання майна й матеріалів, квитанції і накладні з обліку товарно-матеріальних цінностей, рахунки-фактури, авансові звіти тощо.
Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. Вказаний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18.
Предметом цього спору є розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № TDB.2021.0118.1325 від 21.01.2021року. При цьому позивачем уточнені вимоги про стягнення з відповідачки такої кредитної заборгованості шляхом зменшення розміру нарахованих процентів з 16089, 44 грн. до 12 269,30 грн. з роз`ясненням порядку їх нарахування, викладеним у відповіді на відзив відповідачки.
Суд погоджується з позицією позивача щодо нарахування розміру процентів за користування кредитними коштами в розмірі 12 269,30 грн., виходячи з наступного.
При розгляді справи судом встановлено, що згідно з випискою по особовому рахунку за період з 21.01.2021 по 02.12.2022, що сформована у програмному комплексі АТ «МЕГАБАНК», ОСОБА_1 26.05.2022 рокуздійснила часткове погашення заборгованості в розмірі 700,00 грн. за кредитним договором «Переказ коштів Р2Р (domestic) на картковий рахунок за договором № TDB.2021.0118.1325 від 21.01.2021».
Згідно усталеної правової позиції Верховного Суду України часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/ або процентів, суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою погашення заборгованості за договором № TDB.2021.0118.1325 від 21.01.2021 року, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору, тому строк користування нею кредитом був пролонгований до 20.01.2023 року. 
З наданих ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» документів вбачається, що відповідачку ОСОБА_1 повідомлено, що у разі надання їй кредиту, остання за договором споживчого кредитування зобов`язана буде сплачувати відсотки, розмір та порядок нарахування яких було визначено в договорі та паспорті споживчого кредиту, з яким відповідачка ознайомилася та без будь яких заперечень підписала. Так пільгова процентна ставка в розмірі 0,0001% застосовувалась лише у разі належного виконання позичальницею зобов`язань і внесення коштів на погашення обов`язкового мінімального платежу у встановлені кредитним договором строки. Між тим відповідачкою допущено невиконання зобов`язань, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно до п.5 розділу «Запевнення та умови» Заяви- договору № TDB.2021.0118.1325 від 21.01.2021року та п. 6 Паспорту споживчого кредиту визначено, що до простроченої заборгованості застосовується процентна ставка у розмірі 80% річних від простроченої суми за весь період прострочення.
Крім цього, суд зазначає, що паспорт споживчого кредиту надається позичальнику до укладення кредитного договору, метою є повідомлення позичальника про умови надання кредиту у відповідній установі, у разі непогодження позичальника із викладеними у ньому умовами, останній має право відмовитися від отримання відповідної фінансової послуги.
Виходячи з оплатного характеру кредитного договору, відсутні підстави вважати, що умови договору про сплату відсотків за користування кредитом, є несправедливими та призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки вказаний розмір відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін у заяві-договорі.
Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19.
Таким чином, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 не вносила в установлений договором строк обов`язковий мінімальний платіж, пільгова процентна ставка в розмірі 0,0001% не може бути застосована. Тому за період з 21.01.2021 по 20.01.2022 (первісний строк користування кредитом згідно умов заяви- договору) розмір нарахованих відсотків складає 5370,58 грн. (9590,32 * 56%). За період з 21.01.2022 по 20.01.2023 (строк користування кредитом внаслідок пролонгації договору) нарахування процентів має відбуватись за різними процентними ставками, а саме: за період з 21.01.2022 по 26.05.2022 року - в розмірі 1853,95 грн. ( 9590,32 * 56% /365 *126); за період з 27.05.2022 по 21.01.2023 ( строк, протягом якого заборгованість відповідачки набула статусу простроченої) з урахуванням розміру процентної ставки 80% річних - в розмірі 5044,77 грн. (9590,32 * 80% /365 * 240). Всього за вказані періоди часу розмір заборгованості ОСОБА_1 по процентам складає 12 269,30 грн. ( 5370,58 + 1853,95 + 5044,77). 
Суд вважає, що проценти за користування кредитом нараховано позивачем відповідно до ст. ст. 1048, 1056-1 ЦК України, а відтак такі не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм права та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем станом на 03 вересня 2024 року склалась заборгованість у загальному розмірі 21859,62 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 9590,32 грн., заборгованості по сплаті відсотків у сумі 12269,30 грн. Тому уточнені позовні вимоги ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» в частині стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню .
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 11200,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом встановлено, що між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (Клієнт) та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «АЛЬЯНС ДЛС» (Об`єднання) укладений Договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01 липня 2025 року. Згідно п. 1.1 вказаного договору клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати йому на довгостроковій основі, відповідно до умов даного договору, правничу допомогу, у відповідності до завдання клієнта, а клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги і сплатити винагороду.
Пунктом 1.3 зазначеного договору визначено, що перелік боржників, щодо яких клієнтом доручається Об`єднанню вчинення дій стосовно стягнення заборгованості, сума заборгованості та інші дані, необхідні для виконання умов цього Договору, зазначають в Реєстрі боржників.
Згідно з копією Реєстру боржників, підписаного сторонами договору 21.07.2025 року, клієнтом доручено Об`єднанню надавати правничу допомогу щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 3.2 цього договору сума гонорару за надання послуг визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг (прейскуранту), зазначеного в Додатку № 2 до цього Договору, та зазначається Об`єднанням в Акті приймання-передачі наданих послуг.
Пунктом 3.4.3 Договору передбачено, що підписані сторонами Акти приймання-передачі наданих послуг є підставою для проведення розрахунків за надану правничу допомогу.
Також, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено: копію Акту приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги №12116986 від 14.08.2025 року, підписаного між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «АЛЬЯНС ДЛС», який містить опис робіт (наданих послуг), які підлягають оплаті згідно з п. 3.4.3 Договору про надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.
У постанові Верховного Суду від 20.01.2021 року у справі №750/2055/20 (провадження № 61-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 висловив позицію про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
У відзиві на позовну заяву представником відповідачки ОСОБА_1 адвокатом Крициною Ю.О. міститься клопотання про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11 200 грн. з посиланням на те, що ці витрати не є співмірними зі складністю справи, ціною позову та об`ємом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). 
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Дослідивши надані докази витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи задоволення уточнених позовних вимог, обсяг виконаної адвокатом роботи при розгляді даної справи в суді, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд прийшов до висновку, що справедливим і співмірним буде стягнення з ОСОБА_1  на користь ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 5000,00 грн.
Відповідно до платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 4231 від 06.11.2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вище викладене, суд стягує на користь позивача з відповідачки витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 178, 133, 137, 141, 223, 263, 265, 268, 354 -355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Уточнені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором № TDB.2021.0118.1325 від 21.01.2021 року у загальному розмірі 21859 ( двадцять одна тисяча вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн.62 коп. , яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 9590,32 грн., заборгованості по сплаті відсотків у сумі 12269,30 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5000 (п`ять тисяч ) грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», код ЄДРПОУ 40932411, адреса: 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, оф. 105, ел. пошта court_fc_evrocredit@ukr.net.
Представник позивача: адвокат Адвокатського об`єднання «АЛЬЯНС ДЛС» Журавльов Станіслав Георгійович, РНОКПП НОМЕР_1 , поштова адреса: 49005 Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, оф.411, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Представник відповідачки: адвокат Крицина Юлія Олександрівна, РНОКПП НОМЕР_3 , електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_3 
Суддя: І.В. Карімов