Справа № 489/2668/26 
Номер провадження 2/489/1891/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

13 травня 2026 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі: 
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ "ЖИЛЕЦ-ЮГ" (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі-відповідач 1), ОСОБА_2 (далі-відповідач 2), ОСОБА_3 (далі-відповідач 3) про усунення перешкод у користуванні спільним майном співвласників багатоквартирного будинку
встановив
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні спільним майном співвласників багатоквартирного будинку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачам на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 (по 1/3 кожному). У червні 2023 року правлінням ОСББ проведено ревізію використання місць загального користування. Комісією складено акт від 01.06.2023, яким зафіксовано факт самовільного захоплення відповідачами частини місця загального користування - міжсходової площадки під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 (ліворуч біля недіючого сміттєпроводу між 8-м та 9-м поверхами) площею орієнтовно 4 м2. На цій площі відповідачі збудували металеву комору з цегляних стін та металевими дверима для особистого користування. Будь-які дозвільні документи на будівництво відсутні. Вказана площа є допоміжним приміщенням загального користування та належить до спільного майна багатоквартирного будинку на праві спільної сумісної власності всіх співвласників.
09.02.2025 позивач направив відповідачам офіційне звернення з вимогою укласти договір до 28.02.2025 та погасити заборгованість за користування площею у сумі 570 грн. У відповідь відповідачі направили лист, в якому стверджують, що комора нібито облаштована у 2000 році за часів ЖЕКу та відмовляються укладати договір, сплачувати кошти та звільняти площу. 
Дії відповідачів створюють перешкоди у користуванні спільним майном, порушуючи права інших співвласників на вільний доступ, утримання та управління майном.
З цих підстав просив суд зобов`язати відповідачів усунути перешкодив користуванні спільним майном співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом демонтажу комори (з цегляною стіною та металевими дверима) та звільнення площі орієнтовно 4м2 у міжсходовій частині під`їзду №3 (ліворуч біля сміттєпроводу між 8-м та 9-м поверхами); стягнути з відповідачів судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. 
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Згідно з п.1 розділу 2 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жилец-Юг", метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.
Відповідно до Положення про користування спільним майном ОСББ "Жилец-Юг", затвердженого рішенням загальних зборів співвласників протоколом №1 від 28.12.2025, спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні на ньому будівлі та споруди і його прибудинкова територія. 
Згідно з листа Управління комунального майна від 02.03.2026 квартира АДРЕСА_1 передана у власність ОСОБА_1 та членам його сім`ї по 1/3 частці .
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 18.12.2013 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , по 1/3 кожному.
Згідно з Актом про використання площі місць загального користування від 01.06.2023, членами комісії встановлено, що в будинку АДРЕСА_4 , під`їзд 3 на міжсходовій частині з лівої сторони біля сміттєпроводу будинку між 8 та 9 поверхами орієнтовно на площі 4м2 побудована комора з цегли з окремими металевими дверима для користування мешканцями квартири АДРЕСА_5 : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Вказана площа відноситься до місць загального користування та є спільною сумісною власністю співвласників багатоповерхового будинку. Будь-які дозвільні документи на користування вказаною площею відсутні. 
09.02.2025 на адресу відповідачів позивачем направлено лист, в якому вказали, що 07.06.2023 загальними зборами співвласників ОСББ "Жилец-ЮГ" прийнято рішення про укладення із співвласниками договорів користування площею яка розташована в місцях загального користування в міжсходових частинах під`їздів лівої сторони біля недіючого сміттєпроводу та цими ж зборами визначений фіксований платіж за користування такою площею під комору у розмірі 30 грн. за місяць. Просили відповідачів в термін до 28.02.2025 укласти такий договір, так як у протилежному випадку, користування такою площею є незаконним. Також правління нагадало відповідачам, що станом на 01.02.2025 ним не сплачено платіж за користування площею загального користування, на якій побудована комора за період з червня 2023 року по 31 грудня 2024 року в сумі 570 грн. 
На вказаний лист відповідачі 27.12.2025 повідомили Правління ОСББ "Жилец-ЮГ" про те, що кладова, якою користується їх сім`я, була облаштована у 2000 році (або раніше) у період управління будинком ЖЕКом. Вона розміщена між 8 та 9 поверхами у зоні колишнього сміттєпроводу. Облаштування кладової здійснювалося відкрито, за відсутності будь-яких заперечень з боку балансоутримувача та мешканців будинку. На той момент це сприймалося позитивно, оскільки усувало антисанітарний стан і неприємні запахи. Протягом понад 20 років жодних претензій, вимог щодо демонтажу, звільнення приміщення або оформлення договорів не висувалось, користування кладовою не оспорювалося. Повідомили, що не надають згоди на укладення будь-яких договорів щодо користування кладовою, не визнають вимог про сплату будь-яких коштів або звільнення приміщення та відмовляються брати участь у розгляді цього питання шляхом опитувань, голосувань чи інших форм колективного прийняття рішення.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 2 ст. 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти й машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).
Відповідно до ст. 1 та ст. 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для забезпечення використання їхнього власного майна та управління, втримання та використання спільного майна. Об`єднання створюється для забезпечення та захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна.
У статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.
Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів та прийняття відповідних рішень здійснюються згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі зокрема про: розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» об`єкти, що належать до спільного майна багатоквартирного будинку, можуть за рішенням загальних зборів об`єднання передаватися в користування, у тому числі на умовах оренди, фізичним та юридичним особам за умови, що не будуть погіршені умови експлуатації багатоквартирного будинку.
Будь-які переобладнання або перепланування приміщень загального користування (допоміжних приміщень) у жилих багатоквартирних будинках можуть проводитися тільки за згодою всіх співвласників і за умови, що такі зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку.
Отже, щоб не порушувався принцип спільності здійснення права спільної сумісної власності, будь-яка дія стосовно спільного майна багатоквартирного будинку вимагає погодження всіх співвласників.
Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 02.11.2022 року у справі 452/2808/19 (провадження №61-7110св22).
Перепланування приміщення спільної сумісної власності може бути здійснено з дотриманням встановленого законом порядку, у тому числі за згодою осіб, які таким приміщенням володіють.
Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 08.06.2016 року у справі № 6-530цс16.
Отже, враховуючи що відповідачам на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , частина місця загального користування (міжсходовий простір) належить їм на праві спільної сумісної власності разом з іншими мешканцями будинку.
Як слідує з матеріалів справи, протоколом №3 Загальних зборів співвласників об`єднання багатоквартирного будинку "Жилец-Юг" ВІД 07.06.2023 Правління запропонувало укласти з співвласниками, які самоправно обладнали комори для власного користування в місцях загального користування біля сміттєпроводу, договори користування площею загального користування на платній основі та встановити фіксований платіж 30 грн. за місяць. 
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачі дійсно користуються коморою, яка розташована між 8 та 9 поверхами, що є місцем загального користування співвласників цього багатоквартирного будинку. Виконувати вимоги Правління щодо укладення договору користування такою площею або звільнення вказаної площі відповідачі відмовляються, що підтверджено їхньою позицією в листі від 27.12.2025. Відсутні у суду і відомості, що таке переобладнання місця загального користування (комори) відбувалося відповідачами за погодженням з усіма співвласниками.
Таким чином, відповідачами фактично самовільно захоплено та здійснено перепланування допоміжного приміщень будинку, яке відносяться до спільного майна власників багатоквартирного будинку.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328,00 грн. 
Відповідно до ч.3, 4 ст. 137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №362/3912/18 від 02.07.2020 зазначено, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат (додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 201/14495/16-ц від 30.09.2020).
Позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. (договір про надання правничої допомоги №26-3 від 24.02.2026, додаткова угода №1 від 24.02.2026, Акт наданих послуг №26-3/26/1 від 24.02.2026, ордер на надання правничої допомоги). Суд враховує висновок Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року у справі №275/150/22 про те, що суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. Проте зазначає, що при вирішенні питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу при ухваленні заочного рішення суду, сторона відповідача не має можливості надавати свої заперечення щодо зменшення відповідних сум та обґрунтовувати недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт, а суд ухвалює рішення, аналізуючи докази, надані лише позивачем. Враховуючи викладене, суд виходить з того, що може самостійно визначити співмірність понесених витрат на правову допомогу. Суд бере до уваги, що представник позивача не подавав будь-яких заяв, клопотань, що потребують багато часу для підготовки, вивчення великого обсягу матеріалів, не брав участі в судових засіданнях особисто, не подавав клопотань про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, тому суд вважає, що необхідно зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу і стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 89, 259, 263-265 ЦПК України суд
вирішив
Позовні вимоги задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 усунути перешкодив користуванні спільним майном співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом демонтажу комори (з цегляною стіною та металевими дверима) та звільнення площі орієнтовно 4 м2 у міжсходовій частині під`їзду №3 (ліворуч біля сміттєпроводу між 8-м та 9-м поверхами).
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ "ЖИЛЕЦ-ЮГ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328,00 грн. 00 коп. (три тисячі триста двадцять вісім гривень нуль копійок, тобто по 1109,33 грн. з кожного та витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень), тобто по 2000 грн. з кожного.
Інформація про учасників справи:
Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ "ЖИЛЕЦ-ЮГ", код ЄДРПОУ 40216711, юридична адреса: 54034, м. Миколаїв, вул. 1 Лінія, 34а.
Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_6 .
Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ,адреса: АДРЕСА_6 .
Відповідач 3: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП- НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_6 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 13.05.2026.

Суддя В. В. Кокорєв