ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
 
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
 
вул. Івана Ступака, 25, м. Фастів, Київська область, 08500, тел. (04565) 6-17-89, 
e-mail: inbox@fs.ko.court.gov.ua, web: https://fs.ko.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 26539699

2/381/1143/26
381/757/26 
Заочне Рішення
Іменем України

15 травня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Папруги А.С., розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
Встановив:
11 лютого 2026 року надійшла позовна заява акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 51 460,60 гривень.
Зі змісту заявлених позовних вимог слідує, що 29 липня 2019 року відповідачем, як позичальником, було підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, що свідчить про укладення кредитного договору.
В межах зазначених правовідносин відповідачу були надані в борг кошти на умовах строкового платного володіння із зобов`язанням щодо подальшого повернення.
Відповідач, як позичальник, умови зазначеного договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 51 460,60 гривень – заборгованість за тілом кредиту.
З огляду на наведене, представник позивача просять стягнути з відповідача, як позичальника, зазначену заборгованість в примусовому порядку та вирішити питання відшкодування понесених витрат зі сплати судового збору.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, вирішено проводити судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 47, 47-зворот).
В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і дату проведення судового засідання, не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «Універсал Банк», позовні вимоги підтримує, клопотання відсутні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 40).
З урахуванням того, що судом не визнавалась обов`язковою явка представника позивача, керуючись приписами частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити судове засідання без участі представника позивача.
В судове засідання відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і дату проведення судового засідання, повторно не з`явився, конверти з ухвалою про відкриття провадження, із судовою повісткою, позовною заявою з додатками, повернулися без вручення із зазначенням працівника поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подав, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Як передбачено п. 2 ч . 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч. 4 ст. 130 ЦПК України).
Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
Також згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.
З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим належним чином про час і дату проведення судового засідання, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
З урахуванням належного повідомлення учасників судового розгляду про час і дату проведення судового засідання, суд, керуючись приписами частини 1 статті 233 ЦПК України, вирішив проводити судовий розгляд без участі представника позивача та відповідача.
З урахуванням викладеного, керуючись приписами статті 280 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Так, судом встановлено, що 29 липня 2019 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Внаслідок чого отримав доступ до кредитних коштів та право користуватися ними (а. с. 13).
Довідкою від 29 грудня 2025 року підтверджені обставини щодо відкриття для відповідача рахунку № НОМЕР_1 . Тип рахунку – «Картка Чорна» (а. с. 11).
Згідно з довідкою від 29 грудня 2025 року, встановлена сума кредитного ліміту – 50 000 гривень (а. с. 12).
До матеріалів справи долучені умови та правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг, тарифи для «Чорної Картки» та паспорт споживчого кредиту для цього типу карки (а. с. 14-25).
Зазначені документи не підписані відповідачем, як позичальником.
При цьому, відповідачем підписана анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 29 липня 2019 року, однак в цьому документі не передбачено право нарахування процентів за користування коштами та не встановлений розмір процентної ставки. Як непередбачене можливість нарахування штрафів. 
До позовної заяви долучена довідка про рух коштів за рахунком НОМЕР_1 , відкритим для відповідача, як позичальника (а. с. 9-10).
Період користування рахунком – з 31 липня 2019 року до 29 грудня 2025 року.
Зі змісту цієї довідки слідує, що за користування коштами були нараховані проценти в загальному розмірі 23 591, 43 гривні, а також штраф у сумі 510 гривень. 
Встановивши зазначені обставини справи, суд вважає, що спірні правовідносини сторін урегульовані наступними правовими нормами.
Зокрема, згідно приписів пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 
Згідно приписів частини 1, 2, 4 статті 201 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Згідно приписів частини 1 статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно приписів частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно приписів абзацу 1, 2 частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно приписів частини 2 цієї статті, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно приписів частини 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. 
Зміст процитованих вище правових норм свідчить про те, що правочин, в тому числі й договір, є законодавчо визначеною підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків. 
Формою правочину є усна, або письмова, специфічним видом якої є електронна форма правочину.
При цьому, для дотримання письмової, в тому числі й електронної форми правочину, є наявність підпису сторін. 
Далі, згідно приписів частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно приписів частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно приписів частини 2 статті 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно приписів абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно приписів частини 1 статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. 
Далі, згідно приписів частини 1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Враховуючи зміст наведених вище правових норм, суд приходить до висновку, що позивачем у справі надані належні та допустимі докази щодо укладення договору у спосіб, передбачений ЦК України та погодження істотних умов цього договору.
Тому, з урахуванням презумпції правомірності правочину та відсутності в суду даних про його нікчемність, суд приходить до висновку, що кредитний договір укладений та він є регулятором спірних правовідносин сторін.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно приписів частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики. 
Згідно приписів частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно приписів частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З урахуванням наведених правових норм, суд погоджується з доводами позивача, що підписання анкети заяви та надання доступу до користування коштами свідчить про виникнення договірних правовідносин між сторонами спору.
Інші письмові докази, що долучені до позовної заяви свідчать про отримання відповідачем доступу до кредитних коштів та користування ними. 
Проте, суд акцентує увагу, що підписана відповідачем анкета-заява не містить умов щодо сплати процентів за користування коштами, а долучені до справи умови та правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», паспорт споживчого кредиту та тарифи для «Чорної карки» не підписані відповідачем, як позичальником. Також, суд констатує, що сторонами зобов`язання не погоджені умови щодо нарахування штрафу. 
В силу приписів статті 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести існування обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги та заперечення.
В цьому випадку суд вважає, що позивачем не надано доказів та не доведено обставин щодо погодження з відповідачем, як позичальником, розміру процентної стави, що застосовується за користування коштами.
Тому, відсутні підстави для нарахування процентів та їхнього стягнення з відповідача в примусовому порядку. Як відсутні і підстави для нарахування та стягнення штрафу. 
При цьому, як слідує з виписки про рух коштів по рахунку, позивачем були нараховані проценти у сумі 23 591,43 гривні та штраф у сумі 510 гривень.
Отже, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню повинен бути зменшений на суму безпідставно нарахованих процентів та штрафу.
Тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 27 359,17 гривень (51 460,60 гривень – 23 591,43 гривні – 510 гривень).
Такий розмір заборгованості об`єктивно підтвердженим відомостями про рух коштів на банківському рахунку.
Відповідачем цей розмір заборгованості не спростовано, доказів на погашення заборгованості в іншому розмірі, як і контр розрахунку, не надано.
Суд зауважує, що в Постанові ВС від 18 травня 2022 року по справі № 697/302/20 вказано, що не зазначення в анкеті-заяві АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», яка підписана позичальником, умов щодо нарахування процентів і розміру процентної ставки, позбавляє в подальшому банк можливості нараховувати такі проценти і здійснювати списання коштів позичальника для їхнього погашення.
Аналогічна за змістом правова позиція викладена в Постановах Київського апеляційного суду у справах № 754/2971/23 від 22 серпня 2025 року та №759/6486/24 від 25 липня 2025 року.
Суд визнає зазначені правові позиції релевантними та застосовує їх до спірних правовідносин. 
У відповідності до приписів статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог – 1 763,84 гривні (3 328 гривень х 53 %).
Враховуючи наведене вище, керуючись приписами статті 11, 16, 201, 204, 205, 207, 610, 611, 626, 629, 638, 640, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, статті 4, 12, 81, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, - 
Ухвалив:

Позовні вимоги акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 29 липня 2019 року у сумі 27 359,17 гривень.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» 1 763,84 гривні, як компенсацію витрат зі сплати судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Інформація про учасників справи:
Позивач: акціонерне товариство «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження: м. Київ, вул. Оленівська, 23.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя Самуха В.О.