САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/1587/26 
Провадження №2/726/577/26 
Категорія 40 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: 
головуючого судді Асташева С. А.,
з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
У С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у якому позивач просить суд стягнути із відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1053-8722 від 18.02.2022 в розмірі 36 100,00 грн, а також судові витрати у справі.
Позивач вказує, що 26 грудня 2024 року між ним ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № УКФ-261224-2 на виконання якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 1053-8722 від 18.02.2022. Про таке відступлення права вимоги повідомлено відповідачку у справі, шляхом направлення смс-повідомлення на її фінансовий номер.
Зазначає, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і ОСОБА_1 18.02.2022 укладений кредитний договір № 1053-8722, відповідно до умов якого позичальниці надано кредит у розмірі 5 000, 00 грн на строк 300 календарних днів, дата повернення кредиту 15.12.2022, базовий період сплати відсотків 14 календарних днів, стандартна процентна ставка 3,00% за кожен день користування кредитом, пільгова та знижена – 2,00 %.
Також позивач вказує, що він, як кредитодавець, взяті на себе зобов`язання в повному обсязі виконав, надав відповідачці кредит, відповідно до умов договору, а саме перерахував кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачкою в особистому кабінеті. Однак ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку із чим, станом на 02.04.2025, у неї утворилася заборгованість у розмірі 36 100, 00 грн (тіло кредиту – 5 000, 00 грн, відсотки – 31100,00 грн).
З посиланням на відповідні норми просить суд задовольнити позов.
Від відповідачки ОСОБА_1 відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором сформований 28.04.2026 через систему «Електронний суд».
Згідно із відомостями протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана позовна заява 29.04.2026 передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А.
Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 04.05.2026, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки у справі, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, судове засідання призначено на 19.05.2026.
Ухвалою від 19.05.2026 суд задовольнив клопотання позивача та витребував докази у справі, у зв`язку із неявкою відповідачки та витребуванням доказів у справі судове засідання відклав на 03.06.2026 та 10.06.2026 
Витребувані докази надійшли до суду 25.05.2026.
У своєму позові позивач просив розгляд справи провести за відсутності представника ТОВ «Новий Колектор».
Відповідачка ОСОБА_1 скерувала до суду заяву у якій просила розгляд справи провести за її відсутності, не погодилася із позовними вимогами. Також заперечила проти заявлених судових витрат у справі.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося.
Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося.
Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, суд доходить таких висновків.
Фактичні обставини встановлені судом.
Суд встановив, що 18.02.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (як кредитодавцем) і ОСОБА_1 (як позичальником) за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації із використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1053-8722, згідно із яким кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника, шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому договором.
Згідно з п. 4.1. Договору загальний розмір кредиту – 5 000,00 грн, дата надання – 18.02.2022.
Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок Кредиту: Кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу НОМЕР_1 .
Базовий період складає 14 календарних днів (п.4.4 Договору).
Згідно з п.4.8 Договору строк кредитування визначений 300 днів, дата повернення кредиту 15.12.2022.
Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом – фіксована. Процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Пільговою та/або Зниженою процентними ставками.
Відповідно до п. 4.6 Договору, стандартна процентна ставка становить 3.00% (три цiлих, нуль сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/або Пільговою ставкою). 
Позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.5.5 цього Договору, користується програмами лояльності Кредитодавця та сплачує проценти за користування Кредитом за наступною ставкою: 
Пільгова процентна ставка становить 2,00 % (дві цiлих, нуль сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом протягом першого Базового періоду, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника спробувати скористатися послугами Кредитодавця.
Знижена процентна ставка становить 2.00 % (дві цiлих, нуль сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом (окрім першого Базового періоду), яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору.
Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору (за весь Строк кредитування) складає: 50 000,00 грн та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування Кредитом 45 000,00 грн.
Цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця (https://creditkasa.com.ua/) , повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.
Договір про відкриття кредитної лінії № 1053-8722 підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) «A128».
До матеріалів справи долучені також Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), згідно із якими процес надання кредиту розпочинається зі здійснення позичальником реєстрації в ІТС чи вході позичальника до особистого кабінету з допомогою одноразового ідентифікатора. Введенням одноразового ідентифікатора позичальник підтверджує: надання згоди на обробку його персональних даних, ознайомлення із актуальною версією Правил відкриття кредитної лінії, Паспорту споживчого кредиту, інформацією про послуги з кредиту.
Заявник (клієнт) створює заявку на отримання кредиту, потім отримує дзвінок від співробітника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», проходить перевірку та надає сканкопії документів, потім отримує рішення кредитора щодо можливості надання кредиту та при позитивному рішенні отримує доступ до особистого кабінету в якому ознайомлюється із офертою щодо укладення договору. Клієнт самостійно вносить номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит та після прийняття оферти клієнту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору.
Після підписання кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, в автоматичному режимі направляє екземпляр кредитного договору, Правила та інші супутні документи, а також система в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами вказаними клієнтами.
Також до договору долучений Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту та Анкету клієнта ОСОБА_1 , у якій остання вказала свої персональні дані та свій фінансовий номер.
ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» своєю Довідкою підтверджує факт видачі 18.02.2022 кредиту у розмірі 5000,00 грн за кредитним договором № 1053-8722 від 18.02.2022, платіж № 1067128471, здійснений через платіжну систему EasyPay на карту № НОМЕР_1 .
Відповідно до даних Розрахунку заборгованості за договором № 1053-8722 від 18.02.2022, проведеним ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», у ОСОБА_1 наявна заборгованість, станом на 26.12.2024, у розмірі 36 100,00 грн., яка складаються з:
- простроченої заборгованості за кредитом (основного боргу) – 5 000,00 грн.;
- простроченої заборгованості за нарахованими процентами (залишок відсотків) – 31 100,00 грн.
Відповідно до долученого розрахунку відсотки у розмірі 2% нараховувалися з 18.02.2022 до 23.03.2022, потім з 25.04.2022 до 25.07.2022, а з 26.07.2022 до 14.12.2022 нараховувалися відсотки у розмірі 3%, з того часу заборгованість залишалася незмінною.
Згідно із даними Довідки про розмір простроченої заборгованості за Кредитним договором № 1053-8722 від 18.02.2022, проведеним ТОВ «Новий Колектор», заборгованість ОСОБА_1 за період 18.02.2022 до 02.04.2026 складає 36100,00 грн та не погашена.
Також суд встановив, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «Новий Колектор» укладений договір факторингу № УКФ-261224-2 від 26.12.2024 за яким первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та передає первісному кредитору під відступлення права вимоги, грошові кошти за плату у порядку та строки встановлені цим договором.
Відповідно до реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № УКФ-261224-2 від 26.12.2024 до ТОВ «Новий Колектор» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 1053-8722 від 18.02.2022 на суму 36100,00 грн.
Окрім самого договору факторингу, додаткових угод до нього № 4, № 17, № 17 та реєстру боржників, позивач також надав копію платіжної інструкції на підтвердження сплати ціни продажу.
За клопотанням позивача, на виконання ухвали суду, від АТ «ПУМБ» надійшла інформація про те, що у банку емітована банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 . Долучена також інформація про рух коштів по банківському рахунку за період з 18.02.2022 до 22.02.2022.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Вирішуючи заявлені вимоги, згідно із положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Суд вважає, що долучений Договір факторингу № УКФ-261224-2 від 26.12.2024, а також додані до нього документи є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Даних, які б свідчили про те, що відповідачкою заперечувалася дійсність такого договору факторингу чи, що він у встановленому законом порядку визнаний недійсним, суду не надано. Отже, позивач довів, що до нього перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 1053-8722 від 18.02.2022.
Також позивач, як новий кредитор не здійснював жодних додаткових нарахувань, а лише просить стягнути суд заборгованість за кредитним договором, що виникла у відповідачки, ще перед первісним кредитором.
Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за цим Кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до позивача.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 цього Закону).
У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Під час укладення 18.02.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (як кредитодавцем) і ОСОБА_1 (як позичальником) Договору про відкриття кредитної лінії № 1053-8722 сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначили: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.
Договір підписаний відповідачкою шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, укладений в електронній формі та прирівнюється до письмового договору. 
Позивач звертає увагу суду нате, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою та відповідно до виданої ліцензії не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.
Відповідно до ч.1 ст. 528 ЦК України, виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.
ОСОБА_1 не надала суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що вона не укладала із ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вказаного вище кредитного договору та не отримувала кредитних коштів на свій картковий рахунок.
Також не надала доказів того, що її конфіденційна інформація, паспортні дані та дані карткового рахунку були викрадені іншою особою.
Суд отримав за клопотанням позивача від АТ «ПУМБ» інформацію про те, що у банку емітована банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 . Долучена інформація про рух коштів по банківському рахунку за період з 18.02.2022 до 22.02.2022 відповідно до якого підтверджується факт отримання кредитних коштів та користування ними.
Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена (доказів погашення заборгованості суду не надано).
Отже, відповідачкою були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.
В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснила погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 36 100,00 грн.
Суд погоджується із тим, що основний борг відповідачки становить 5000 грн, оскільки отримані кредитні кошти ОСОБА_1 не були повернуті. Також відсотки нараховані за визначеними у договорі відсотковими ставками у розмірі 2% та 3%, які були погоджені сторонами.
Під час розгляду справи відповідачка не надала альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, не спростувала проведеного розрахунку, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем.
Враховуючи, що кошти, які фактично отримані відповідачкою в добровільному порядку кредитору не повернуті, позивач, як новий кредитор, має право вимагати виконання договору, а відтак, позивач вправі вимагати захист своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати відповідачкою обов`язок з повернення коштів.
Висновки суду.
Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем, як новим кредитором, на час розгляду справи, перевіривши поданий на підтвердження розміру заборгованості розрахунок на логічність, послідовність та арифметичну вірність, суд дійшов висновку, що з урахуванням принципу диспозитивності позов підлягає задоволенню та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі, заявленому позивачем до стягнення, а саме 36 100 грн.
Розподіл судових витрат.
Також суд вирішує питання судових витрат у справі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662 гривень 40 копійок, із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у зв`язку із подачею позову в електронному вигляді (платіжна інструкція № 3720477739 від 28.04.2026), також 309,78 грн на направлення копії позовної заяви, а оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню вказана сума витрат.
Також у позові позивач вказує про понесені ним витрати на правничу допомогу, наводить їх розрахунок на суму 6 000 грн, які просить стягнути із відповідача.
Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2023 року по справі № 760/10847/20-ц було сформульовано висновок, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач долучає: копію Договору №07/24-НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Верітас центр» та позивачем, а також Додаткову угоду № 4 ід 14.08.2024; Звіт про виконану роботі від 18.04.2026 та платіжну інструкцію про оплату послуг на суму 6 000 грн.
Розподіляючи витрати, понесені позивачем на юридичну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт наявності витрат. 
У заяві від 10.06.2026 відповідача вказала про неспівмірність таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Проте, як вбачається з висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2024 року у cправі №910/615/14 (№910/5042/22), від 26 вересня 2024 року у cправі № 910/11903/23, від 25 січня 2025 року у справі №369/849/18 та від 17.12.2025 року у справі №944/1035/24 під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
-- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21);
-з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені у частинах третій-п`ятій, дев`ятій статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами тощо) (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені у частині третій статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі №686/5757/23).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Ухвалою суду від 06.04.2026 визначено розглядати цю праву в порядку спрощеного позовного провадження, без участі представника позивача. Справа 
Враховуючи викладене, керуючись критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), з урахуванням фактично наданих послуг, характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, а також розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи.
На підставі ст.ст. 42, 61 Конституції України, ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610 - 612, 625, 633-634, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 76-81, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор», код ЄДРПОУ: 43170298, місцезнаходження: вул. Алмазова Генерала, буд. 13, оф.60 Печерський район м. Київ, 01133, заборгованість за Кредитним договором № 1053-8722 від 18.02.2022 в розмірі 36 100 (тридцять шість тисяч сто) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор», код ЄДРПОУ: 43170298, понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок, 309 (триста дев`ять) гривень 78 копійок поштових витрат та 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу.
Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування учасників процесу:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор», код ЄДРПОУ: 43170298, місцезнаходження: вул. Алмазова Генерала, буд. 13, оф.60 Печерський район м. Київ.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя 	С. А. Асташев