ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/6184/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі також - Національна академія, відповідач), у якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо не нарахування та не виплатити ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення у сумі 2331,94 гривень в місяць за період з 12.06.2020 по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 по 15.08.2025, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
- зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення у сумі 2331,94 гривень в місяць за період з 12.06.2020 по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 по 15.08.2025 року відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив військову службу у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у період з 12.06.2020 по 15.08.2025. Із набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” з 01.03.2018 були підвищені посадові оклади військовослужбовців, унаслідок чого березень 2018 року є базовим місяцем для проведення індексації грошового забезпечення. Оскільки розмір підвищення грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (2131,21 грн.) є меншим за суму можливої індексації, що склалася у цьому місяці (4463,15 грн.), позивач вважає, що відповідно до абз. абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 у нього виникло право на отримання щомісячної фіксованої індексації (індексації-різниці) у розмірі 2331,94 грн., яка відповідачем не нараховувалася та не виплачувалася. Звернувшись до відповідача із заявою про нарахування та виплату такої індексації, позивач отримав відмову, що, на його думку, є протиправною бездіяльністю, у зв`язку з чим звернувся до суду.
Ухвалою від 06.04.2026 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою від 13.04.2026 суддя відкрила провадження у справі та вирішила проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників сторін.
24.04.2026 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 34155), у якому проти задоволення позову заперечено повністю. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків, а тому березень 2018 року є базовим місяцем підвищення доходів позивача; що з квітня по грудень 2018 року індекс споживчих цін не перевищував поріг індексації 103 відсотки; що відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів не нараховується, оскільки, на думку відповідача, розмір підвищення грошового доходу позивача перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення; а також що повноваження щодо обрахунку індексації, у тому числі визначення її “фіксованого” розміру, покладаються безпосередньо на відповідача, тому підстави для зобов`язання Національної академії здійснити таке нарахування відсутні, а вимоги позивача в цій частині є передчасними.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Оскільки клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не надходило, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Суд встановив, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у період з 12.06.2020 по 15.08.2025, що підтверджується витягом з послужного списку, витягом з наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) від 12.06.2020 № 140 про зарахування на посаду та витягом з наказу від 15.08.2025 № 218 про виключення зі списків особового складу у зв`язку з вибуттям до нового місця проходження військової служби.
20.02.2026 позивач в особі свого представника звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення за період з 12.06.2020 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 15.08.2025 у фіксованому розмірі 2331,94 грн. на місяць, що розраховується як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абз. абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078. 
Листом від 27.02.2026 № 738/Вих3ВГ/2805 відповідач повідомив позивача про відсутність, на його думку, правових підстав для задоволення звернення.
Згідно з довідкою про нараховане та виплачене грошове забезпечення позивача, наданою за попереднім місцем проходження служби (військова частина НОМЕР_1 , на фінансовому забезпеченні якої перебувала військова частина НОМЕР_2 ), сума грошового забезпечення позивача з урахуванням постійних складових у лютому 2018 року (до підвищення посадових окладів) становила 10872,00 грн., а у березні 2018 року (після підвищення посадових окладів) - 13003,21 грн. Отже, розмір підвищення грошового доходу позивача в березні 2018 року становив 2131,21 грн. (13003,21 грн. - 10872,00 грн.).
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” (далі - Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. 
Згідно зі ст. 2 цього ж Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Частиною 1 ст. 4 Закону № 1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. 
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 6 Закону № 1282-XII).
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).
Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін; індексація проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється у розмірі 103 відсотка.
Абзацом 1 п. 5 Порядку № 1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення (абзац другий пункту 5).
Згідно з абзацом третім пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. 
Натомість, відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. 
Абзацом 6 п. 5 Порядку № 1078 встановлено, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) ця сума індексації (індексація-різниця) підлягає виплаті, і до неї додається поточна індексація, яка складається внаслідок перевищення величиною індексу споживчих цін порогу індексації.
01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та підвищено розміри посадових окладів і окладів за військовим званням. Ця обставина сторонами не оспорюється. 
Отже, березень 2018 року є місяцем підвищення грошового доходу (базовим місяцем), за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Вирішуючи спір, суд враховує сталу правову позицію Верховного Суду щодо застосування абз. абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078 у подібних правовідносинах, викладену, зокрема, у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 27.09.2023 у справі № 420/23176/21 та від 30.11.2023 у справі № 420/616/23.
Верховний Суд послідовно наголошує, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу - поточної індексації та індексації-різниці. Суми цих індексацій можуть нараховуватися як одночасно, так і окремо одна від одної. Системний і цільовий способи тлумачення абз. абз. 3, 4 п. 5 Порядку № 1078 дають підстави для висновку, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу військовослужбовців роботодавцю належало вирішити питання, чи має конкретний військовослужбовець право на отримання індексації-різниці, а якщо так, то у якій сумі.
Для правильного застосування абз. абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078 необхідно встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б). При цьому розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення у лютому 2018 року, з урахуванням складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру (абз. 5 п. 5 Порядку № 1078). 
За змістом абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 військовослужбовець має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Суд також враховує, що системний аналіз п. 1, абз. абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 дає підстави для висновку, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання. 
Оскільки індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, а правила й умови нарахування суми індексації-різниці прямо встановлені абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, повноваження відповідача щодо обчислення та виплати цієї суми не є дискреційними. 
Відтак, доводи відповідача про належність визначення базового місяця та сум індексації виключно до його дискреційних повноважень і про передчасність позовних вимог суд відхиляє як необґрунтовані.
Застосовуючи наведені правила до встановлених обставин справи, суд виходить з такого.
Розмір підвищення грошового доходу позивача в березні 2018 року (А) становить 2131,21 грн. (13003,21 грн. - 10872,00 грн.).
Сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б) обчислюється відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку № 1078: індексації підлягає дохід у межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на відповідний місяць (станом на 01.03.2018 - 1762 грн. відповідно до ст. 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2018 рік”), помноженого на величину приросту індексу споживчих цін, яка станом на березень 2018 року, обчислена наростаючим підсумком з січня 2008 року, становила 253,3 відсотка. 
Таким чином, сума можливої індексації за березень 2018 року становить 4463,15 грн. (1762 грн. Ч 253,3 % / 100).
Оскільки розмір підвищення грошового доходу позивача в березні 2018 року (2131,21 грн.) є меншим за суму можливої індексації, що склалася у цьому місяці (4463,15 грн.), у позивача відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 виникло право на отримання суми індексації-різниці, яка визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу та становить 2331,94 грн. (4463,15 грн. - 2131,21 грн.) щомісячно.
Зважаючи на те, що до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відповідно до абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 ця сума індексації-різниці підлягає виплаті у фіксованому розмірі, а розмір посадового окладу позивача у спірний період не змінювався, позивач має право на отримання індексації-різниці у розмірі 2331,94 грн. щомісячно за період проходження ним служби у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.
Водночас суд враховує, що відповідно до абз. 18 п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 03.11.2022 № 2710-IX “Про Державний бюджет України на 2023 рік” на 2023 рік зупинено дію Закону № 1282-XII. 
Отже, у 2023 році підприємства, установи та організації були звільнені від обов`язку здійснювати нарахування та виплату індексації доходів, зокрема оплати праці (грошового забезпечення), а підзаконний нормативно-правовий акт - Порядок № 1078, прийнятий на виконання вимог ч. 2 ст. 6 Закону № 1282-XII, також не підлягав застосуванню у 2023 році. 
З огляду на викладене обов`язок нараховувати та виплачувати позивачу індексацію-різницю за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 відсутній, що враховано і самим позивачем при визначенні спірних періодів. 
Таким чином, право позивача на отримання індексації-різниці поширюється на період з 12.06.2020 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 15.08.2025.
Доводи відповідача про відсутність підстав для індексації з огляду на те, що величина індексу споживчих цін з квітня по грудень 2018 року не перевищувала поріг індексації 103 відсотки, суд відхиляє, оскільки вони стосуються виключно поточної індексації та не спростовують права позивача на індексацію-різницю, яка обчислюється за іншими правилами (абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078) і виникає саме у базовому місяці підвищення доходу - березні 2018 року.
Доводи відповідача про те, що в березні 2018 року розмір підвищення грошового забезпечення нібито перевищив суму індексації, спростовуються встановленими обставинами справи, оскільки розмір підвищення доходу (2131,21 грн.) є меншим за суму можливої індексації (4463,15 грн.), а отже, застосуванню підлягає абзац четвертий, а не абз. 3 п. 5 Порядку № 1078.
Доводи відповідача про те, що повноваження щодо обрахунку індексації, у тому числі визначення її “фіксованого” розміру, є дискреційними повноваженнями відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги є передчасними, суд відхиляє з огляду на викладене вище. Правила й умови нарахування суми індексації-різниці прямо встановлені абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, не передбачають вибору варіанта поведінки і не є дискреційними, а тому суд не позбавлений можливості зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію-різницю у конкретному, визначеному за наведеними правилами розмірі. 
Верховний Суд у цій категорії спорів послідовно зауважував, що такий спонукаючий спосіб захисту, з урахуванням характеру спірних правовідносин, є належним та ефективним, оскільки здатний забезпечити реальне поновлення прав особи (постанови від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21 та від 07.12.2023 у справі № 360/381/23).
Суд також зважає на сталу практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом та особа очевидно відповідає встановленим для неї критеріям, у такої особи виникає виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а державні органи, які не дотримуються власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своєї протиправної поведінки (рішення у справах “Кечко проти України”, заява № 63134/00, та “Лелас проти Хорватії”, заява № 55555/08).
Щодо строку звернення до суду суд зазначає таке. 
Рішенням Конституційного Суду України від 11.12.2025 № 1-р/2025 визнано неконституційними положення ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду з вимогами про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат, отже, тримісячний строк звернення до суду до спірних правовідносин не застосовується. Грошове забезпечення військовослужбовця є різновидом винагороди за працю (заробітної плати), а тому викладене стосується і вимог позивача про виплату індексації-різниці грошового забезпечення.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач правомірності оскаржуваної бездіяльності належними та допустимими доказами не довів.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судові витрати розподілу не підлягають, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII “Перехідні положення” КАС України, суд
В И Р І Ш И В :
адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення у сумі 2331,94 гривень на місяць за період з 12.06.2020 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 15.08.2025, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (код ЄДРПОУ 08410370; місцезнаходження: 79012, м. Львів, вул. Героїв Майдану, 32) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ) індексацію-різницю грошового забезпечення у сумі 2331,94 гривень на місяць за період з 12.06.2020 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 15.08.2025, що розраховується як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Судові витрати в цій справі розподілу не підлягають.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 30.06.2026.

Суддя Потабенко В.А.