Справа № 639/1817/26
Провадження № 3/639/428/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
01 червня 2026 року       м. Харків
Суддя Новобаварського районного суду міста Харкова Курило В. О., за участю: секретаря судового засідання Соколової К. О., захисника – адвоката Хомича А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:
28 лютого 2026 року о 21 годині 26 хвилин за адресою: м. Харків, Ново-Баварський проспект, 103, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 210700», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А, водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , у призначені судові засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.
Захисник Хомич А. М. вважав за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно зі статтею 268 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, та враховуючи те, що законом передбачено обмежений строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів.
22.04.2026 на адресу суду надійшло клопотання захисника Хомича А. М. про закриття адміністративного провадження з огляду на те, що матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування цього клопотання захисник Хомич А. М. посилається, зокрема, на такі обставини:
- на відеозаписі не зафіксовано жодного порушення Правил дорожнього руху, а поліцейський не оголосив жодної конкретної підстави зупинки транспортного засобу, які б відповідали вичерпному переліку підстав для зупинки за статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію»;
- згідно з усталеною практикою Верховного Суду, незаконність зупинки транспортного засобу тягне за собою незаконність усіх подальших дій поліцейського, включно із перевіркою документів, направленням водія на огляд та складанням протоколу. Подальші процесуальні дії є недійсними, оскільки вони є похідними від незаконної зупинки, у зв`язку з цим будь-які докази, отримані після незаконної зупинки транспортного засобу, на думку захисника, є недопустимими;
- працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння;
- наявними відеоматеріалами не доведено, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, а тому й не було підстав у працівників поліції для пропонування йому пройти огляд з метою виявлення стану сп`яніння;
- матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів чіткої, зрозумілої та такої, яка не викликає сумнівів, відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння;
- працівники поліції у визначеному законом порядку не відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а навпаки, на досліджених відеозаписах о 21:45 поліцейський повідомляє, що водій може їхати далі.
Враховуючи вищевикладене, захисник Хомич А. М. заявляє клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні захисник Хомич А. М. підтримав раніше подане ним клопотання про закриття провадження у справі та просив вказане клопотання задовольнити.
Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до таких висновків.
Незважаючи на процесуальну позицію сторони захисту щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими доказами в їх сукупності, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 603107 від 28.02.2026, який складено стосовно ОСОБА_1 за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України;
- направленням від 28.02.2026, яким підтверджується, що 28.02.2026 о 21:35 водій ОСОБА_1 направлявся до КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, однак такий огляд у закладі охорони здоров`я не проводився;
- рапортом інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Девятілова О. О. від 28.02.2026, яким підтверджується, що 28.02.2026 під час патрулювання за адресою: м. Харків, Ново-Баварський проспект, 103, екіпажем патрульної поліції «3051» з метою опитування було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 210700», номерний знак НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» водій ОСОБА_1 відмовився. Водій ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем. Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом, автомобіль залишився на місці зупинки без порушень ПДР України;
- відеозаписом з реєстратора службового автомобіля патрульної поліції від 28.02.2026, на якому зафіксовано момент руху та момент зупинки поліцейськими транспортного засобу «ВАЗ 210700», під керування водія ОСОБА_1 ;
- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції від 28.02.2026, на яких зафіксовано, що 28.02.2026 о 21:27:10 на неодноразову пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився. При цьому, поліцейський роз`яснив водію ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вищевказані докази є належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких суддя встановлює наявність події адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З досліджених відеозаписів та письмових доказів достовірно встановлено, що на вимогу поліцейського про проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.
Посилання захисника Хомича А. М. на відсутність правових підстав для зупинки поліцейськими транспортного засобу, суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються сукупністю досліджених доказів.
З рапорту інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Девятілова О. О. від 28.02.2026 встановлено, що транспортний засіб було зупинено з метою опитування водія.
З дослідженого відеозапису з реєстратора автомобіля патрульної поліції та відеозапису з нагрудної камери (ID-реєстратора №476997) встановлено, що о 21:24:46 працівник поліції повідомив ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу, а саме: водій не ввімкнув показник повороту, що і слугувало причиною зупинки транспортного засобу.
Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлює перелік підстав для зупинки транспортних засобів, зокрема, поліцейський може зупиняти транспортні засоби: 1) у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Аналіз цієї статті дає підстави стверджувати, що вимоги норм, зазначених у ній, здебільшого спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху. Однак, законодавець встановлює виключення і не обмежує працівників поліції підставами для зупинки транспортних засобів, які визначені статтею 35 Закону «Про Національну поліцію».
Так, згідно з приписами статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.
Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або об`єктивними обставинами, які можуть надавати права або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.
При цьому належить врахувати те, що згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, в Україні введено режим «воєнний стан», який діяв і на час оспорюваної події. Цей режим має на меті забезпечити безпеку громадян, у зв`язку з чим покладає на правоохоронні органи, зокрема на Національну поліцію, обов`язки, пов`язані із забезпеченням громадської та національної безпеки шляхом застосування необхідних превентивних заходів, передбачених Законом України «Про Національну поліцію».
У контексті оцінки зазначених доводів сторони захисту щодо безпідставності зупинки транспортного засобу суд вважає доцільним зазначити про те, що саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, законодавцем на водіїв транспортних засобів у правовому полі покладено додаткові обов`язки. Відтак, незгода водія із причинами зупинки жодним чином не позбавляє його прямо передбаченого ПДР обов`язку, за наявності для цього відповідних підстав, на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Поміж тим, вважаючи дії поліцейських неправомірними, ОСОБА_1 чи його захисник Хомич А. М. з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення до часу розгляду справи у суді з відповідними скаргами до компетентних органів не зверталися.
Таким чином, суд приходить до висновку, що працівники поліції здійснили зупинку цього транспортного засобу з дотриманням вимог статей 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію», а тому доводи сторони захисту щодо безпідставності такої зупинки є необґрунтованими та безпідставними.
Посилання захисника Хомича А. М. на те, що у водія ОСОБА_2 не було ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим у нього не було обов`язку проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, суд до уваги не приймає з огляду на такі обставини.
Нормами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі за текстом – Інструкція), визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.
Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пункту 4 розділу I Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), а саме: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці;
- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
- почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Інструкції, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
Згідно з пунктами 2, 3 розділу ІІІ Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур . Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Таким чином, ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в межах дискреційних повноважень поліцейського в результаті візуального огляду особи та її поведінки, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.
При цьому слід зазначити, що наявність у водія хоча б однієї із ознак сп`яніння зобов`язує працівника поліції розпочати визначену законом правову процедуру – проведення огляду на стан сп`яніння.
Суд зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, направлення від 28.02.2026 та дослідженого відеозапису встановлено, що поліцейський встановив у водія ОСОБА_1 такі ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло.
З дослідженого відеозапису з нагрудної камери (ID-реєстратора №476997) встановлено, що водій спілкується з поліцейськими надмірно емоційно та голосно, після проведення перевірки поліцейський повідомляє, що у водія зіниці очей не реагують на світло, що і стало причиною направлення водія до медичного закладу для проведення огляду з метою визначення стану наркотичного сп`яніння.
При цьому, на пропозицію проїхати до медичного закладу в ході спілкування ОСОБА_1 сам повідомляє поліцейським (о 21:25:27): «Якщо ми поїдемо, то тут буде тоже протокол».
Тобто виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки сп`яніння узгоджуються з ознаками наркотичного сп`яніння, які визначені вищевказаною Інструкцією, що спростовує твердження сторони захисту.
Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 у її релевантному зв`язку із нормами Закону, чинними на момент вчинення правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків або зафіксованому технічними пристроями відеозапису, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд враховує, що правопорушення вважається закінченим з моменту відмови водія транспортного засобу від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння чи перебування під впливом наркотичних речовин або лікарських препаратів, а тому у працівників поліції виникають законні підстави для складання матеріалів про адміністративну відповідальність з моменту фіксування відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в порядку, встановленому законом, незалежно від причин та способу надання водієм такої відмови.
За таких обставин, враховуючи зміст пункту 2.5 ПДР України, необхідно вважати, що водій, стосовно якого є підозри про перебування його у стані сп`яніння, зобов`язаний пройти огляд у встановленому законом порядку. Вказаний обов`язок водія спрямований на безпеку руху, тому факт відмови від проходження такого огляду законодавство кваліфікує як окреме правопорушення з правовими наслідками, як для перебування його у стані сп`яніння. Таке належить вважати цілком виправданим та логічним, оскільки в протилежному випадку, водії, відмовляючись від такого огляду, мали б можливість приховувати свій стан, і як наслідок – уникати юридичної відповідальності.
Причини, з яких водій ОСОБА_1 відмовився виконати вимогу поліцейського про проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння, правового значення для розгляду цієї справи не мають.
Щодо доводів сторони захисту про те, що працівники поліції не відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортними засобами, суд враховує такі обставини.
Відповідно до статті 260 КУпАП, у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Приписами частини першої статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно з рапортом інспектора Девятілова О. О. від 28.02.2026, після складання щодо ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП його було відсторонено від керування транспортним засобом, а автомобіль залишено на місці зупинки без порушення вимог ПДР України (судова справа арк. 4).
Отже, аргументи захисника про те, що водій ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом не є спроможними та спростовуються матеріалами справи, зокрема даними рапорту поліцейського від 28.02.2026, відповідно до якого водія було відсторонено від керування транспортним засобом, посвідчення водія не вилучалося, оскільки водій не передав його для тимчасового вилучення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.
Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення на водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції», отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 21.02.2001, що підтверджується довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Кирюши О.
Таким чином, суддя вважає можливим накласти на порушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення за санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, що є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір – 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2026 року – 3 328 грн), що складає 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника Хомича А. М. від 21.04.2026 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – відмовити.
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) (отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харків обл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.
Повний текст постанови складено 02 червня 2026 року.

Суддя        В. О. Курило