Справа № 214/2206/26
2/214/3415/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

12 червня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Сліпенької Л.В., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Ковалевського Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про скасування рішення реєстратора про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про скасування рішення реєстратора про державну реєстрацію права власності, в якому просить: скасувати рішення державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про державну реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1 за Товариство з обмеженою відповідальністю “УКРДЕБТ ПЛЮС” (ЄДРПОУ 43212924) індексний номер 81598473 30.10.2025 року 08:22:59, що прийнято державним реєстратором на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06.04.2016 року , Ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10.06.2025 у справі № 214/296/14-ц; поновити реєстрацію Позивача ОСОБА_1 як власника на будинок АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
Позовна заява обґрунтована тим, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06.04.2016 року (справа № 214/296/14-ц) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволені частково.
В рахунок виконання основного зобов`язання щодо погашення заборгованості в розмірі 30708,80 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 245455 грн. 44 коп., та складається з наступного: 19725,88 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 157668 грн. 96 коп. заборгованість за кредитом; 10982,92 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 87786 грн. 48 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом, за Договором про надання споживчого кредиту №11356038000 від 15.08.2008 року, укладеному між АКІБ «УКРСИББАНК» та мною позивачем у дійсної справи ОСОБА_1 звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на домоволодіння АДРЕСА_2 , шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотеко держателем Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».
Припинено право власності іпотекодавця ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_2 , в тому числі право володіння, користування та розпорядження.
Стягнуто з позивача на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
2454 грн. 55 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.
Відстрочено виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року №1304-VІІ.
Ухвалою сулу від 10.06.2025 року замінено стягувача в особі Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (ЄДРПОУ 43212924, м. Київ, пр-т С. Бандери, 28-А) у цивільній справі №214/296/14-ц з виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.04.2016 року, ухваленого за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до мене ОСОБА_1 15.08.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та мною ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №11356038000, згідно до якого позивач отримав 21000 доларів США з виплатою відсотків 15% річних строком до 14.08.2015 року на споживчі цілі.
В подальшому право вимоги за вказаними договорами було відступлене ПАТ «УкрСиббанк» на користь ПАТ «Дельта Банк». 07.11.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги №2082/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» належні банку права вимоги до позичальників за кредитними договорами, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №11356038000 від 15.08.2008 року укладений зі мною ОСОБА_1 з первісним кредитором АКІБ «УкрСиббанк» .
Таким чином, кредитора за договором про надання споживчого кредиту №11356038000 від 15.08.2008 року та іпотекодержателя за договором іпотеки від 15.08.2008 року, які були укладені з мною, було змінено з АКІБ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк», а потім на ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС». Відповідно до рішення міськради від 26.01.2024 року відбулася зміна назви вул. Пічугіна — ОСОБА_2 — на честь криворіжця-військовослужбовця ОСОБА_2 (1971 — 2023), який загинув у російсько-українській війні, захищаючі Батьківщину, нагороджений орденом «За мужність» ІІІ ступеня, нагрудним знаком «За заслуги перед містом» ІІІ ступеня.
Після постановлення ухвали суду про заміну стягувача, відповідач здійснив державну реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1 за Товариство з обмеженою відповідальністю “УКРДЕБТ ПЛЮС”; код ЄДРПОУ43212924 країна реєстрації Україна.
Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 81598473 30.10.2025 року 08:22:59 прийнято державним реєстратором Приходько Іриною Романівною Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06.04.2016 року, Ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10.06.2025 у справі № 214/296/14-ц. Що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 453287300 від 24.11.2025 року.
Рішенням про проведення державної реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1 за ТОВ “УКРДЕБТ ПЛЮС”; фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відразу після реєстрації права власності за відповідачем на телефон позивача почалися дзвінки від відповідача з вимогою звільнити будинок, зняття з реєстрації , вимогою виплати коштів. Саме від відповідача позивачу стало відоме, про реєстрацію права власності за відповідачем.
Позивач, вважає, що відповідач при реєстрації права власності на своє ім`я порушив діюче законодавство та права позивача. 
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2026 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про скасування рішення реєстратора про державну реєстрацію права власності залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.03.2026 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання. 
Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.05.2026 року підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено до судового розгляду по суті.
02.04.2026 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просить: відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що 15.08.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №11356038000, згідно до якого отримано позичкові кошти. В забезпечення виконання зобов`язань був укладений іпотечний договір нерухомого майна. Позивач обізнаний, що в подальшому право вимоги за вказаними договорами було відступлене ПАТ «УкрСиббанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» (а в подальшому новим кредитором та іпотекодержателем став Відповідач). Також у позові підтверджено, що внаслідок невиконання зобов`язань за договорами кредиту та іпотеки, ПАТ «Дельта Банк» зверталось до суду, та рішенням
Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06.04.2016 року № 214/296/14-ц позовні вимоги частково задоволені, у т.ч. в рахунок виконання простроченого зобов`язання було звернуто стягнення на предмет іпотеки – житловий будинок АДРЕСА_2 , шляхом передачі іпотекодержателю предмету іпотеки у власність. При цьому виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочено до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року №1304-VІІ.
Також Позивач послався, що ухвалою сулу від 10.06.2025 року замінено стягувача в особі Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» у цивільній справі №214/296/14-ц з виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.04.2016 року. Таким чином, в наявності є факти та обставини, які відомі Позивачу, Усі вищевказані договори (кредитний, іпотечний, та правочини між кредиторами/іпотекодержателями) є чинними. Вищезазначені рішення та ухвала суду набрали законної сили та не оскаржені. Відтак, усі перелічені обставини не підлягають окремому доведенню, та сторони проти них не заперечують. Позивач обізнаний, що Відповідач звернувся до державного реєстратора для виконання вищевказаного рішення суду, та було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за Відповідачем. На підтвердження зазначеного до позовної заяви додано докази. Але Позивач не згоден з рішенням державного реєстратора та вважає, що фактично відбулося примусове стягнення нерухомого іпотечного майна без згоди власника та незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Тому Позивач заявляє, що Вдповідач при реєстрації права власності нібито порушив діюче законодавство та його права, за захистом яких й було подано позов у поточній справі. Позивач посилається на мораторій за Законом та заявляє, що у іпотекодержателя відсутнє право відчужувати його майно без згоди іпотекодавця. Відповідач вважає, що Позивачем викладені не вірні посилання на норми законодавств, а також не доведено порушення їх Відповідачем. Також Відповідач вважає, що права Позивача взагалі не були ним порушені, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позову. Усі надані Позивачем докази підтверджують, що він є боржником, що
прострочив виконання кредитного та іпотечного зобов`язань, а також бажає уникнути виконання рішення суду у справі № 214/296/14-ц. Відповідно до ст.178 ЦПК України Відповідач повідомляє, що перелік документів та інших доказів, що додаються - вказаний в додатках до даної заяви. Відповідач на теперішній час не поніс витрат в зв`язку із розглядом справи. В разі понесення витрат у майбутньому (у т.ч. в зв`язку з отриманням правової допомоги) – вони будуть заявлені у встановленому ЦПК України порядку.
Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав, просив суд їх задовольнити. У письмових пояснення такж зазначив, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06.04.2016 року (справа № 214/296/14-ц) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено частково. З нього в рахунок виконання основного зобов`язання щодо погашення заборгованості в розмірі 30708,80 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 245455 грн. 44 коп., та складається з наступного: 19725,88 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 157668 грн. 96 коп. заборгованість за кредитом; 10982,92 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 87786 грн. 48 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом, за Договором про надання споживчого кредиту №11356038000 від 15.08.2008 року, укладеному між АКІБ «УКРСИББАНК» та ним звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на домоволодіння АДРЕСА_2 , шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотеко держателем Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк». Припинено право власності іпотекодавця ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_2 , в тому числі право володіння, користування та розпорядження. Цим же рішенням відстрочено виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року №1304-VІІ. Але в супереч вказаного рішення суду відповідач здійснює державну реєстрацію прав та їх обтяжень на домоволодіння. Пропонує мені або сплатити усю суму заборгованості, або виселиться з будинку. Тобто відповідач вже розпоряджається домоволодінням. Позивач вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, законні, відповідають практиці Верховного суду, Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, рішенням Європейського суду з прав людини,про що зазначалося у позовної заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в повному обсязі, у зв`язку з обставинами викладеними у відзиві.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Будь яких заяв або клопотань про розгляд справи без їх участі та/або відкладення судового засідання до суду не надходило.
Суд, заслухавши позивач, представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Судом установлено, що 15.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №11356038000 на суму 21000,00 (Двадцять одна тисяча доларів США 00 цнт.), що дорівнює еквіваленту 101724,00 (сто одна тисяча сімсот двадцять чотири грн. 00 коп.) гривень за курсом НБУ на день укладання договору (а.с. 18-20).
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №214/296/14-ц від 06.04.2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено частково. В рахунок виконання основного боргу зобов`язання щодо погашення заборгованості в розмірі 30708,80 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 245455 грн. 44 коп., та складається з наступного: 19725,88 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 157668 грн. 96 коп. – заборгованість за кредитом; 10982,92 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 87786 грн. 48 коп. – заборгованість по відсотках за користування кредитом, за договором про надання споживчого кредиту №11356038000 від 15.08.2008 року, укладеному між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: на домоволодіння АДРЕСА_2 , шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем – Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк». Припинено право власності іпотекодавця ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_2 , в тому числі право володіння, користування та розпорядження (а.с. 22-27).
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №214/296/14-ц від 10.06.2025 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну сторони стягувача задоволено. Замінено стягувача в особі Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (ЄДРПОУ 43212924, м. Київ, пр-т Бандери, 28-А) у цивільній справі №214/296/14-ц з виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.04.2016 року (а.с. 28-31).
Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер інформаційної довідки 421005068 власником домоволодіння АДРЕСА_3 , з 17.03.2006 року є ОСОБА_1 . 15.08.2008 року на підставі договору іпотеки, ВКР №715755-715758, 15.08.2008, АКІБ «УкрСиббанк» на домоволодіння накладена заборона на нерухоме майно (а.с.32-33).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер інформаційної довідки 453287300 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 81598473 від 30.10.2025 року 08:22:59, ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровської області було внесення запису про власника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме власник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», код ЄДРПОУ 43212924 (а.с. 34-35).
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/6651/21 від 30.09.2021 року заяву ОСОБА_1 б/н від 19.07.2021 залишено без задоволення. У відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 відмовлено. 
Як вбачається з довідки №3 ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с. 37).
 Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно це єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав та є його держателем.
Керуючись пунктом 1 частини 3 статті 10 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Відповідно до статті 27 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили, у тому числі постанови господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) про визнання боржника банкрутом щодо припинення всіх обтяжень прав на майно боржника (крім тих, які застосовано у кримінальному провадженні).
Згідно статті 311 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Отже, обрання позивачем неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. У дані справі, між сторонами виник спір про право володіння і користування позивачем домоволодіння. Позивач стверджує, що оскільки його місце проживання було зареєстроване в вище вказаному будинку де він і проживає на даний час. В результаті протиправних дій відповідача позивач позбавлений права на житло. 
Тлумачення статті 391 ЦК України дає підстави для висновку, що негаторний позов - це вимога власника (особи, яка має речове право на чуже майно) про усунення перешкод. Тобто негаторний позов подається з метою усунення перешкод у здійсненні власником (особою, яка має речове право на чуже майно) права користування та розпоряджання своїм майном, тобто припинення неправомірних дій, не пов`язаних з порушенням володіння. Негаторний позов може вчинятися тоді, коли майно не вибуває з володіння власника (особи, яка має речове право на чуже майно), тобто при порушенні насамперед такої правомочностей власника, як користування майном. Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним, зокрема і у випадку, коли перешкоди у здійсненні зазначеного права чинить власник майна ( пункт 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року в справі № 761/5115/17 (провадження № 14-391цс19). Позивач зазначає, що відповідачі незаконного позбавили його права на житло, тому суд вважає, що у цьому спорі за встановлення права користування позивачем будинком ефективною є вимога про вселення, яка в повній мірі дозволить відновити це право у разі його порушення. У зв`язку з чим вимоги позивача є неефективним способом захисту відповідного права. 
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18, якщо спір стосується правочину, укладеного власником майна, його відносини з контрагентом мають договірний характер. За наявності між сторонами чинного іпотечного договору, вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно не може бути розцінена судами як належний та ефективний спосіб захисту. Задоволення такого позову не призводить до реального відновлення порушених прав без вирішення спору щодо самого договірного чи майнового зобов`язання. 
Крім того, право відповідача на набуття у власність предмета іпотеки вже встановлено рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.04.2016, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання. Оскільки державна реєстрація є лише офіційним засвідченням державою факту набуття права власності, а не самостійним актом примусового вилучення майна, дії реєстратора не порушують положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України...» у контексті виконання судового рішення.
З огляду на викладене, суд, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, не вбачає правових підстав для задоволення позову.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 259, 263–265 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про скасування рішення реєстратора про державну реєстрацію права власності – відмовити в повному обсязі.
Повний текст рішення суду виготовлено 15 червня 2026 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М.Фролова