П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 562/3154/25
Провадження № 22-ц/4815/563/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Боймиструка С.В., суддів: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника адвоката Ярмольчука Віталія Сергійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за порушення виконання грошового зобов`язання в порядку ст. 625 ЦК України.
Позов мотивований тим, що 03 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №8/0308/07-1, згідно умов якого банк надав кредит у розмірі 120 000 дол. США.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 03 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки №8/0308/07-1 посвідчений приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Грабар О.А. та зареєстрований за № 1474.
Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 квітня 2010 року в справі №2-289/10, що набрало законної сили, з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стягнуто солідарно на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №8/0308/07-1 від 03 серпня 2007 року в розмірі 91 266 грн. 03 коп.
На виконання вищевказаного рішення 01 липня 2010 року Здолбунівським районним судом Рівненської області видано виконавчі листи № 2-289/10. 
17.07.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_I_2, за яким ПАТ «КБ «Надра» відступило на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» права вимоги за кредитним договором №8/0308/07-1 від 03 серпня 2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_2 та договором іпотеки №8/0308/07-1 від 03 серпня 2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_3 
17.07.2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_I_2-N, із внесеними договором №1 від 20 січня 2022 року змінами та доповненнями відповідно до яких ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло права вимоги за кредитним договором №8/0308/07-1 від 03 серпня 2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_2 та договором іпотеки №8/0308/07-1 від 03 серпня 2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_3 
20 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір про внесення змін та доповнень №2 до договору №GL48N718070_I_2-N, за яким право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки №8/0308/07-1 від 03 серпня 2007 року повернулось до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
В свою чергу, 11 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір відступлення права вимоги №GL48N718070_I_2-NC, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги за за кредитним договором №8/0308/07-1 від 03 серпня 2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_2 та договором іпотеки №8/0308/07-1 від 03 серпня 2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_3 .
Починаючи з 11 лютого 2022 року всі права вимоги за кредитним договором №8/0308/07-1 від 03 серпня 2007 року, укладеного між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 та договором іпотеки №8/0308/07-1 від 03 серпня 2007 року, укладеного між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 перейшли до ТОВ «Цикл Фінанс».
На примусовому виконанні у Здолбунівському районному відділі державної виконавчої служби перебували виконавчі провадження №38838938, №38956602 з примусового виконання виконавчих листів №2-289/10 від 01.07.2010 про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості в сумі 91 266,03 грн. 
05 серпня 2019 року та 06 серпня 2019 року ДВС винесено постанови, відповідно до яких вищезазначені виконавчі провадження закінчено на підставі п. 9 частини першої ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».
Так як рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 квітня 2010 року в цивільній справі №2-289/10 відповідачами тривалий час не виконувалось, позивач просить стягнути відшкодування на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України за період невиконання рішення - 3% річних в сумі 5 828,52 грн. та інфляційні витрати в сумі 22 856,43 грн., а всього в сумі 28 684,95 грн. солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та понесені судові витрати.
З вказаним позовом ТОВ «Цикл Фінанс» звернулось до суду під час дії на всій території України воєнного стану, а тому вважає, що позов подано в межах строку позовної давності, а саме за період з 15.04.2017 року по 31.05.2019 року.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість в сумі 28 684,95 грн., з яких: 5 828,52 грн. - 3 % річних та інфляційні витрати - 22 856,43 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1514 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1514 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Ярмольчук Віталій Сергійович, що діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт, посилаючись на ст. 599 ЦК України, ч.1, ст. 40 ЗУ “Про виконавче провадження” вказує, що оскільки виконавче провадження за рішенням суду закінчено у зв`язку з фактичним виконанням, зобов`язання відповідача перед ПАТ «КБ Надра» (первинний кредитор) припинилося. Отже, після 2019 р. не існувало чинного грошового зобов`язання, за яке можна застосовувати статтю 625 ЦК України.
Вказує, що за ст.ст. 512, 514 ЦК України новий кредитор набуває лише ті права і в тому обсязі, які належали первісному кредитору на момент переходу. Для підтвердження правонаступництва необхідний безперервний ланцюг відступлень з ідентифікацією предмета вимоги (конкретний кредит/рішення/виконавчий лист). У виконавчому провадженні заміна стягувача здійснюється ухвалою суду (ст. 442 ЦПК України). Позивач не надав жодної ухвали про заміну стягувача саме у виконавчому провадженні, відкритому на підставі рішення № 2-289/10 від 15.04.2010р. Без такої ухвали ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» не є стягувачем і не має кредиторського статусу для вимог за ст. 625 ЦК. Позивач не довів свого статусу кредитора/стягувача щодо боргу, встановленого рішенням 2010 р.; отже бракує однієї з передумов звернення з вимогами за ст. 625 ЦК (права вимоги кредитора). Наявність договорів про перехід прав за кредитним договором не свідчить про те, що до позивача перейшло право вимоги за рішенням суду. Кредитний договір припинив існування після судового рішення. Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.
Також стверджує, що ч. 2 ст. 625 ЦК регулює відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання (договірного/законного). Після ухвалення рішення суду зобов`язання трансформується у обов`язок виконати судове рішення, який реалізується в порядку Закону «Про виконавче провадження»; характер правовідносин змінюється із матеріально-договірних на публічно-виконавчі. Позиція Верховного Суду послідовна: нарахування 3 % та інфляції як елементів цивільно-правової відповідальності до «судового» боргу — неприпустиме. Суди підкреслюють, що ст. 625 ЦК має компенсаційний/штрафний характер у межах грошового зобов`язання, а не виконання судового рішення. Звідси випливає: коли розмір грошової вимоги вже визначено рішенням суду, предмет позову за ст. 625 ЦК відсутній.
Апелянт зазначає, що розрахунок «3 % річних» здійснено від суми 91 266,03 грн, однак позивач не довів, що саме така «сума боргу» була непогашеною у відповідні періоди, і що вона тотожна сумі, визначеній рішенням суду 2010 р. у гривневому еквіваленті/з урахуванням курсових різниць.
Апелянт вважає помилковими висновки суду про зупинення строків, оскільки позовна давність спливла ще до введення карантинних обмежень (02.04.2020). За доводами апелянта, боржник дізнався про порушення прав ще у 2007 році, а саме зобов`язання було повністю виконано (погашено) задовго до квітня 2020 року. Оскільки станом на дату зупинення строків позовна давність уже була пропущена, норми про її продовження на час карантину та воєнного стану не можуть бути застосовані.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» у відзиві заперечує проти доводів апеляційної скарги у повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на основі всебічного з`ясування обставин справи та при правильному застосуванні норм матеріального і процесуального права. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 03 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №8/0308/07-1, згідно умов якого банк надав кредит у розмірі 120 000 дол. США.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 03 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки №8/0308/07-1 посвідчений приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Грабар О.А. та зареєстрований за №1474.
Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 квітня 2010 року в справі №2-289/10, що набрало законної сили, з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стягнуто солідарно на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №8/0308/07-1 від 03 серпня 2007 року в розмірі 91 266 грн. 03 коп.
17.07.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_I_2, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» відступило на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8/0308/07-1.
17.07.2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_I_2-N, із внесеними договором №1 від 20 січня 2022 року змінами та доповненнями відповідно до яких ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8/0308/07-1.
20 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір про внесення змін та доповнень №2 до договору №GL48N718070_I_2-N, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №8/0308/07-1 повернулось до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
11 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги №GL48N718070_I_2-NC, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8/0308/07-1.
Згідно копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.08.2019, ВП №38956602 – виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-289/10 виданого 01.07.2010 Здолбунівським районним судом Рівненської області закінчено в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.
Згідно копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.08.2019, ВП №38838938 – виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-289/10 виданого 01.07.2010 Здолбунівським районним судом Рівненської області закінчено в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.
Загальна сума заборгованості трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат за кредитним договором №8/0308/07-1 від 03 серпня 2007 року відповідно до проведеного позивачем розрахунку за період з 15 квітня 2017 року по 31 травня 2019 року становить 28 684,95 грн., з яких: 5 828,52 грн. - три відсотки річних; 22 856,43 грн. – інфляційні витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У постанові від 18.10.2017 року у справі № 910/8318/16 Верховний Суд України зазначає, що за своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних тa юридичних осіб. Отже, за загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до винесення судового рішення, але не породжує такого зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства пов`язують виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.
Також Верховний Суд у постанові від 31.05.2018 року у справі № 902/330/17 зазначає, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін вказаного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
Крім цього, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах №703/2718/16-y тa № 646/14523/15-ц. від 13.11.2019 року у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочения грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Таким чином, до моменту фактичного виконання боржником грошового зобов`язання (що за матеріалами справи відбулося лише у серпні 2019 року), кредитор має право на отримання компенсаційних виплат, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, за весь період прострочення, включаючи період з 15.04.2017 по 31.05.2019, який є предметом даного спору. Сплата основного боргу після вказаного періоду не скасовує факт порушення, що мало місце раніше, та не позбавляє позивача права на відшкодування, нараховане за час такого порушення.
Зважаючи на це колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги щодо відсутності зобов`язання як підстави для відмови у стягнення сум нарахованих у порядку ст.625 ЦК України.

Колегія суддів вважає безпідставними також доводи апелянта про відсутність у ТОВ «Цикл Фінанс» статусу кредитора через відсутність ухвали про заміну стягувача у виконавчому провадженні, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, передача прав кредитора іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) є підставою для заміни кредитора у матеріальному зобов`язанні. Право на нарахування сум за ст. 625 ЦК України випливає саме з матеріального права вимоги до боржника, а не з процесуального статусу «стягувача» у виконавчому листі. Відсутність ухвали про заміну сторони виконавчого провадження в порядку ст. 442 ЦПК України обмежує лише право нового кредитора на вчинення процесуальних дій у межах примусового виконання, проте не скасовує факт переходу до нього самого права вимоги та не позбавляє його права на судовий захист шляхом подання окремого позову. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги до Відповідачів на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 11 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Цикл Фінанс» №GL48N718070_I_2-NC, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8/0308/07-1.
Оскільки до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло право вимоги за основним зобов`язанням, до нього в силу ст. 514 ЦК України перейшло і право на стягнення сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за період прострочення, що мав місце під час дії цього зобов`язання. Неможливість заміни сторони у виконавчому провадженні не є перешкодою для реалізації матеріального права на відшкодування збитків від інфляції за період, коли борг ще не був сплачений.
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 як безпідставне, оскільки у вказаній постанові не міститься висновків про те, що наявність договорів про перехід прав за кредитним договором не свідчить про перехід права вимоги за рішенням суду, а кредитний договір припиняє існування після судового рішення.

Посилання апелянта на те, що виконання рішення суду у 2019 році звільняє його від відповідальності за прострочення, яке тривало роками до цієї дати, суперечить принципу обов`язковості виконання судових рішень та суті ст. 625 ЦК України, яка спрямована на захист кредитора від знецінення коштів саме під час тривалого очікування виконання. Таким чином, факт подальшого погашення боргу не позбавляє позивача права на отримання компенсації за період неправомірного користування його грошима.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо недоведеності та помилковості розрахунку заявлених сум, з огляду на таке.
Позивачем до позовної заяви додано детальний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за період з 15.04.2017 по 31.05.2019, який здійснений на підставі суми основного боргу, визначеного рішенням Здолбунівського районного суду від 15.04.2010 у справі № 2-289/10. Суд першої інстанції, перевіривши вказаний розрахунок, визнав його арифметично правильним та таким, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Відповідно до принципу змагальності сторін (ст. 12, 81 ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Апелянт, заперечуючи проти розміру стягнутих сум, не надав суду власного контррозрахунку, не вказав на конкретні арифметичні помилки у розрахунку позивача та не надав доказів часткового погашення боргу саме у спірний період (2017–2019 рр.), які б могли вплинути на базу нарахування.
Оскільки розрахунок позивача базується на офіційних даних про індекс інфляції та чітко визначеному періоді прострочення, а відповідачами не надано жодних доказів, які б його спростовували, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Сама лише незгода апелянта з методикою чи результатом розрахунку, без надання доказів іншого розміру боргу, не є підставою для скасування судового рішення.

Відповідачами подано суду заяву про застосування наслідків впливу строків позовної давності.
Відповідно до положень ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк,у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Частиною 4 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
При цьому за приписами пунктів 12 та 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,129-3 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) в державі тривав з 12.03.2020 по 30.06.2023.
Крім того, військовий стан в державі, введений 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, триває і на даний час.
Отже строк позовної давності позивачем пропущені не були.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів, встановила, що при вирішенні справи судом першої інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника адвоката Ярмольчука Віталія Сергійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді:         Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Шимків С.С.