ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/14491/26
Провадження № 33/820/515/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2026 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, що проживає по АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 665 грн 60 коп судового збору.

За постановою суду, 06 травня 2026 року о 02 год 29 хв в м. Хмельницькому на проспекті Миру, 90, ОСОБА_3 керував транспортним засобом Vevi потужністю НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціального приладу Drager Alcotest, результат огляду становив 0,95 ‰. Вказаними діями ОСОБА_4 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із таким рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанову місцевого суду вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Стверджує, що пристрій «Vevi», яким він керував, не є механічним транспортним засобом, оскільки він не оснащений двигуном, а отже, в діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вважає, що працівниками поліції під час проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння було порушено вимоги п.п. 2.2.7 та 2.3.1.1 Інструкції з експлуатації «Drager Alcotest 6810».
Вказує, що відеозаписи, наявні в матеріалах справи, не є безперервними, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18 грудня 2018 року. Тому, вони є неналежними й недопустимими доказами.

ОСОБА_4 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів, і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Висновок суду про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну правову оцінку, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 658294 від 06 травня 2026 року, з якого вбачається, що 06 травня 2026 року о 02 год 29 хв в м. Хмельницькому по проспекту Миру, 90, ОСОБА_4 (виконував функції водія шляхом вчинення технічної дії для приведення транспортного засобу в рух), керував двоколісним електросамокатом Vevi потужністю до 3 кВт у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810». Результат огляду становив 0,95 ‰. Вказаними діями ОСОБА_4 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким підтверджується, що у ОСОБА_3 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів (а.с. 3);
- результату тестування на стан алкогольного сп`яніння № 3514 за допомогою «Drager Alcotest 6810», результат 0,95 ‰ (а.с. 4); 
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 06 травня 2026 року, яким підтверджується, що у ОСОБА_2 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. У зв`язку з цим, на місці зупинки було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Drager Alcotest 6810» результат 0,95 ‰ (а.с. 5);
- рапорту інспектора взводу № 2 роти № 2 БУПП в Хмельницькій області від 06 травня 2026 року, з якого вбачається, що 06 травня 2026 року о 2 год 29 хв працівниками поліції, згідно п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону «Про Національну поліцію», було зупинено електросамокат Vevi, без д.н.з., під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування з останнім, у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Тому, водію було запропоновано пройти огляд на визначення такого стану. Огляд, за згодою ОСОБА_2 , проведено за допомогою «Drager Alcotest 6810». Результат становив 0,95 ‰. З вказаним результатом ОСОБА_4 погодився. У зв`язку з цим, щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 7);
- відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції та відеореєстратора службового автомобіля, якими підтверджується, що два електросамокати, одним з яких керував ОСОБА_4 , були зупинені поліцейськими через порушення комендантської години. У зв`язку із виявленими у водія ознаками алкогольного сп`яніння працівник поліції запропонував йому пройти огляд на визначення такого стану на місці зупинки транспортного засобу. Останній погодився та підтвердив, що вживав бокал пива, та готовий пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810». Перед проведенням огляду працівники поліції уточнили технічні характеристики транспортного засобу і встановили, що він оснащений електродвигуном, що учасники дорожнього руху також підтвердили. Надалі, ОСОБА_5 було роз`яснено порядок застосування спеціального технічного засобу та надано герметично запакований мундштук. Зроблено контрольний замір повітря в приладі «Drager Alcotest 6810», яким підтверджено, що алкоголь відсутній. Після продуття водієм приладу «Drager Alcotest 6810» результат тесту становив 0, 95 ‰. На місці зупинки транспортного засобу працівник поліції роз`яснив ОСОБА_5 його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Після складання адміністративних матеріалів поліцейський ознайомив ОСОБА_3 із ними та повідомив йому дату, час та місце судового розгляду, а також роз`яснив що подальший рух транспортним засобом йому заборонено (а.с. 8).
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
Враховуючи сукупність наведених доказів, суд першої інстанції, розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обґрунтовано визнав останнього винуватим у його вчиненні.

Твердження апелянта про те, що електросамокат Vevi, не є механічним транспортним засобом, а тому ОСОБА_4 не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд відхиляє, враховуючи наступне.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-II від 05 квітня 2001 року електричний колісний транспортний засіб – це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що транспортний засіб – пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Постановою Верховного Суду від 15 квітня 2023 року у справі № 127/5920/22 визначено, що джерелом підвищеної небезпеки слід вважати діяльність, що здійснюється з тим чи іншим залученням/використанням предметів матеріального світу та/або природних (фізичних) процесів, які за певних умов часу та місця в силу своїх якісних та кількісних характеристик об`єктивно створюють в процесі володіння ними (незалежно від факту їх експлуатації) підвищену порівняно із звичайними життєвими обставинами небезпеку завдання шкоди; використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Як вбачається із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_4 використовував електросамокат для переміщення, приводячи його в рух за допомогою встановленого електричного двигуна. Окрім того, наявність у транспортного засобу електродвигуна підтвердили учасники дорожнього руху під час спілкування з працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_4 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_3 про те, що працівниками поліції порушено вимоги п.п. 2.2.7 та 2.3.1.1 Інструкції з експлуатації «Drager Alcotest 6810» щодо процедури проведення огляду за допомогою мундштука, апеляційний суд відхиляє з наступних підстав.
Пунктом 2.2.7 Інструкції (посібника) з експлуатації «Drager Alcotest 6810» передбачено, що з гігієнічних міркувань упаковку з ділянки, що контактує з ротом, поки мундштук не буде правильно встановлений в аналізатор, не знімати. 
Згідно з п. 2.3.1.1 зазначеної Інструкції, аналізована проба повітря не повинна містити частинок тютюнового диму, залишків алкоголю або медикаментозних спиртовмісних препаратів з ротової порожнини, а також мокротиння та слини. Тому, перед проведенням тесту повинно минути не менше 2 хвилин після куріння та не менше 20 хвилин після вживання спиртних напоїв, які містять алкоголь, спреїв для ротової порожнини, а також харчових продуктів, що містять невеликі концентрації алкоголю.
Як вбачається з відеозапису під назвою «clip-11», у проміжок часу з 3 хв 01 сек по 4 хв 22 сек ОСОБА_4 самостійно обрав герметично запакований мундштук, зняв з нього упаковку та передав працівнику поліції. Останній в свою чергу не доторкаючись до ділянки, яка контактує з порожниною рота, встановив мундштук у газоаналізатор, провівши тестовий замір та надавши водію можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Перед проведенням огляду ОСОБА_4 більш ніж за 2 хвилини до нього не палив. Пив рідину з пластикової пляшки з надписом «Coca-Cola», спиртних напоїв не вживав.
З огляду на вищезазначені обставини, доводи ОСОБА_3 про те, що працівниками поліції було порушено вимоги п.п. 2.2.7 та 2.3.1.1 Інструкції з експлуатації «Drager Alcotest 6810», апеляційний суд вважає безпідставними.

Твердження апеляційної скарги про те, що відеозаписи, наявні в матеріалах справи, не є безперервними, а отже, вони є неналежними й недопустимими доказами, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.
Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, як фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.
Абзацом 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вбачається із дисків, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, на них зафіксовані відеозаписи із декількох технічних пристроїв різних працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля, які пронумеровано в хронологічній послідовності від 0 до 17. Вказані відеозаписи перериваються, однак одразу продовжуються в наступних відеозаписах, взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.
Із відеозаписів вбачається, що саме ОСОБА_4 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено за допомогою «Drager Alcotest 6810», результат якого становив 0,95 ‰. Обставини, відображені на відеозаписах, повністю узгоджуються із дослідженими судом доказами, і перерви на їхній зміст не впливають. 
Дані відеозаписи сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації та фабрикації.
Отже, місцевий суд обґрунтовано взяв їх до уваги під час постановлення оскарженого рішення. 

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

З урахуванням наведеного, місцевий суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким погоджується апеляційний суд. 
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік без оплатного вилучення транспортного засобу, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, відсутні.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2026 року про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу, – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду  Федорова Н.О.