ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року	Львів	Справа № 260/3634/24 пров. № А/857/49432/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Іщук Л. П.,
суддів - Обрізка І.М., Пліша М.А.,
за участю секретаря судових засідань – Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОРЕСУРС-ТЕРЕСВА» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року (ухвалене головуючим суддею Дору Ю.Ю. о 15 год. 00 хв. у м. Ужгороді, повне судове рішення складено 14 жовтня 2024 року) у справі № 260/3634/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Тячівської районної державної (військової) адміністрації, Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (на стороні позивачів), Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІДРОРЕСУРС-ТЕРЕСВА» (на стороні відповідачів) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним нормативно-правового акту, визнання протиправним і скасування рішення,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися у Закарпатський окружний адміністративний суд з позовом до Тячівської районної державної (військової) адміністрації, Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОРЕСУРС-ТЕРЕСВА», в якому просили:
1) визнати протиправною бездіяльність Тячівської районної державної адміністрації (далі - відповідач 1), як замовника, та Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (далі - відповідач 2), що затвердила детальний план території «З метою уточнення положень обласної схеми планування та оформлення проекту землеустрою щодо відводу земельних ділянок під будівництво двох міні гідроелектростанцій дериваційного типу МТЕС №1 та МТЕС №2 за межами населеного пункту Калини, на річці Тересва, Тячівського району, Закарпатської області» ( далі – ДПТ ) без проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні та громадського обговорення звіту про стратегічну екологічну оцінку документа державного планування;
2) визнати протиправним і нечинним рішення Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 14.08.2023 №722 «Про затвердження детального плану території «З метою уточнення положень обласної схеми планування та оформлення проекту землеустрою щодо відводу земельних ділянок під будівництво двох міні гідроелектростанцій дериваційного типу МГЕС №1 та МГЕС №2 за межами населеного пункту Калини, на річці Тересва, Тячівського району, Закарпатської області»;
3) визнати протиправним і скасувати рішення Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 14.08.2023 №723 «Про надання дозволу на розроблення містобудівної документації - внесення змін до затвердженого детального плану території».
Вважають позивачі, що мають право оскаржити нормативно-правовий акт, оскільки оскаржуваним рішенням порушено їх право на безпечне для життя і здоров`я навколишнє природне середовище.
Протиправність рішень обгрунтовували порушенням їх права на участь у прийнятті рішення через позбавлення участі в громадському обговоренні проекту спірної містобудівної документації, а також звіту про стратегічну екологічну оцінку, ігнорування позиції з протестом проти забудови на річці Тересва на території Калинівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області міні ГЕС, висловленої позивачами в 2017 році.
Позивачі вказували, що затвердження Дубівською селищною радою проекту ДПТ відбулось протиправно, оскільки чинними на момент прийняття спірного рішення нормами Закону №3038 (абзац перший статті 21) встановлено заборону затверджувати містобудівну документацію на місцевому рівні без проведення громадського обговорення проектів такої документації. Позивачі стверджували, що матеріали проекту спірного детального плану території (ДПТ) не були оприлюднені, громадські слухання з обговорення проекту ДПТ не проводились, як і не проводилось громадське обговорення проекту спірного ДПТ саме в тій редакції, що була подана на затвердження Дубівській селищній раді.
Тячівська РДА як замовник містобудівної документації не виконала обов`язків покладених на замовника Порядком розроблення містобудівної документації та Порядком проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні.
Зазначали, що внесений на розгляд сесії Дубівської селищної ради проект ДПТ не відповідає вимогам Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» від 20.03.2020 № 2354 - VIII (далі - Закон № 2354V/ІІІ), Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021(далі - Порядок №926).
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.10.2024 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області №723 від 14.08.2023 «Про надання дозволу на розроблення містобудівної документації - внесення змін до затвердженого детального плану території». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що нормами діючої на 2017 рік (момент видачі розпорядження про розроблення детального плану території №203) редакції Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що розроблення детального плану території за межами населених пунктів та внесення змін до нього здійснюються на підставі розпорядження відповідної районної державної адміністрації.
Головою Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області прийняте розпорядження «Про розроблення детального плану території земельної ділянки» 25.05.2017 та на його виконання було укладено договір №04-10/56 від 22.06.2017 про виготовлення детальних планів території для будівництва МГЕС №1 та МГЕС №2. Тячівською РДА громадські слухання не проводилися, оскільки не було позитивного висновку містобудівної ради. Суд вважав, що відсутня бездіяльність Тячівської РДА, а у подальшому обов`язок щодо проведення громадського обговорення проекту ДПТ перейшов до Калинівської сільської ради, правонаступником якої є Дубівська селищна рада. Такі громадські слухання, як встановив суд, були проведені 07.08.2017, що стверджується протоколом (т.2 а.с.176-193).
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним і нечинним рішення Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 14.08.2023 №722 «Про затвердження детального плану території «З метою уточнення положень обласної схеми планування та оформлення проекту землеустрою щодо відводу земельних ділянок під будівництво двох міні гідроелектростанцій дериваційного типу МГЕС №1 та МГЕС №2 за межами населеного пункту Калини, на річці Тересва, Тячівського району, Закарпатської області» то, відмовляючи в позові в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Дубівської селищної ради №722 прийняте з дотриманням закону, у відповідності до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та до порядку прийняття рішень про затвердження ДПТ. Суд встановив, що згідно з розпорядженням голови Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 25.05.2017 №203 «Про розроблення детального плану території земельної ділянки», так і завданнями на проектування, передбачено розробити детальний план території для будівництва каскаду малих гідроелектростанцій (МГЕС-1, МГЕС- 2) на річці Тересва, за межами населеного пункту Калини, Тячівського району. В 2017 році розроблено детальний план території, а саме, ДПТ «З метою уточнення положень обласної схеми планування та оформлення проекту землеустрою щодо відводу земельних ділянок під будівництво двох мінігідроелектростанцій дериваційного типу МГЕС №1 та МГЕС №2 за межами населеного пункту Калини на річці Тересва Тячівського району Закарпатської області» (т.1 а.с.108-154). 07.08.2017 були проведені громадські слухання, дії по їх проведенню та результати громадських слухань не оскаржувалися і не скасовані. Твердження позивачів щодо неврахування їх думки про можливий негативний вплив на довкілля спростовуються наявними висновками з оцінки впливу на довкілля (т.2 а.с.176-209). Такі висновки є чинними, не оскаржувались та не скасовувались.
Суд зазначив, що на час розроблення ДПТ діяв Порядок №290 «Про розроблення містобудівної документації» від 16.11.2011. Так, виконанню робіт з розробки ДПТ згідно п.4.9. Порядку №290 передує проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проекті містобудівної документації на місцевому рівні в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 555 «Про затвердження Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні».
Суд першої інстанції встановив, що громадські слухання були проведені з дотриманням принципів самоврядування, ним передувало обговорення проекту «детального планування розміщення міні ГЕС», зобов`язано оприлюднити розроблений детальний план та забезпечити доступ громадськості до вказаної інформації.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовна вимога про визнання протиправним і нечинним рішення Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 14.08.2023 №722 «Про затвердження детального плану території «З метою уточнення положень обласної схеми планування та оформлення проекту землеустрою щодо відводу земельних ділянок під будівництво двох міні гідроелектростанцій дериваційного типу МГЕС №1 та МГЕС №2 за межами населеного пункту Калини, на річці Тересва, Тячівського району, Закарпатської області» є необґрунтованою.
Разом з цим, щодо позовної вимоги про визнання протиправним і скасування рішення Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області №723 від 14.08.2023 «Про надання дозволу на розроблення містобудівної документації - внесення змін до затвердженого детального плану території» суд першої інстанції дійшов висновку, що вона підлягає до задоволення, оскільки рішенням №723 вносилися зміни до нечинного на той час рішення №722 «Про затвердження детального плану території».
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржили, подавши апеляційну скаргу в частині відмови у позові, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та в частині задоволення позову - Дубівська селищна рада Тячівського району Закарпатської області та Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІДРОРЕСУРС-ТЕРЕСВА».
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у апеляційній скарзі покликаються на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, просять рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову скасувати та в прийняти нове судове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги повністю. 
Апеляційну скаргу обгрунтовують тим, що суд першої інстанції не встановив дійсних обставин у справі щодо бездіяльності відповідачів та протиправності рішення від 14.08.2023 № 722. Зокрема, поза увагою суду залишилась та обставина, що ні Тячівською РДА як замовником, ні селищною радою, як суб`єктом, який затвердив спірний ДПТ, не виконано вимог ч.3 ст.21 Закону України «Про місцеве самоврядування» щодо оприлюднення прийнятих рішень про розробку містобудівної документації на місцевому рівні, оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості.
Також покликаються на те, що судом не надано жодної правової оцінки цілому ряду належних доказів, поданих сторонами до матеріалів справи, зокрема, розпорядженню голови Тячівської РДА №203 від 25.05.2017; матеріалам Пояснювальної записки до ДПТ; матеріалам ДПТ, зокрема, розділу «Землеустрій та землекористування»; договору на виконання робіт з розробки ДПТ; завданню на проектування; протоколу громадських слухань, розгляду та врахування пропозицій громадськості, проведених Калинівською сільською радою 07.08.2017; преамбулі рішення Дубівської сільської ради №722 від 14.08.2023; проектному плану; відповіді управління містобудування та архітектури Закарпатської ОДА від 17.05.2024; відповіді Тячівської РВА від 10.04.2024. Вказують, що залишивши без уваги вказані документи, суд не встановив, що вони не узгоджуються із затвердженим ДПТ та оскаржуваним рішенням Дубівської селищної ради №722 ні за змістом, ні за предметом, ні за назвою містобудівної документації.
Позивачі стверджують, що громадського обговорення проекту спірного ДПТ саме в редакції, яка прийнята, не проводилось; рішення про розроблення ДПТ уповноваженим суб`єктом не приймалось.
Також вказують, що відсутні докази про розроблення ДПТ саме у 2017 році, тому суд безпідставно встановив таку обставину. Разом з цим, апелянти наголошують на протиправності затвердження ДПТ без проведення стратегічної екологічної оцінки. 
Апелянти також покликаються на те, що судом проігноровано доводи позивачів, що спірним ДПТ протиправно змінено функціональне призначення території водного об`єкту, його водоохоронної зони, прибережних захисних смуг річки Тересва, а також спірний ДПТ не відповідає містобудівній документації вищого рівня – Схемі планування території Закарпатської області ( Проектний план ) та Схемі районного планування території Тячівського району Закарпатської області. 
Вказують, що при прийнятті оскаржуваних рішень порушено вимоги ст.ст.6,7,9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», оскільки територія, запроектована під будівництво об`єктів гідроенергетики, знаходиться в межах об`єкту Смарагдової мережі «Східний Свидовець». 
Дубівська селищна рада Тячівського району Закарпатської області та Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІДРОРЕСУРС-ТЕРЕСВА» у апеляційних скаргах покликаються на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, просять рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених вимог та в цій частині прийняте нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Зокрема в апеляційних скаргах зазначають, що чинним законодавством не встановлено особливостей внесення змін до ДПТ та не конкретизовано, з якого моменту та на якій стадії внесення змін до ДПТ можливе. Крім того, зазначають, що рішенням №723 не вносяться зміни до оскаржуваного рішення №722, а надано дозвіл на розроблення містобудівної документації про внесення змін до ДПТ.
Треті особи, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , подали відзиви на апеляційні скарги позивачів, Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОРЕСУРС-ТЕРЕСВА», в яких просять апеляційну скаргу позивачів задовольнити, а апеляційні скарги Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОРЕСУРС-ТЕРЕСВА» залишити без задоволення.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників справи, дослідивши докази, що є у матеріалах справи з врахуванням вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 04.11.25 у даній справі, надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.
Предметом даного спору є рішення Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 14.08.2023 №722 «Про затвердження детального плану території «З метою уточнення положень обласної схеми планування та оформлення проекту землеустрою щодо відводу земельних ділянок під будівництво двох міні гідроелектростанцій дериваційного типу МГЕС №1 та МГЕС №2 за межами населеного пункту Калини, на річці Тересва, Тячівського району, Закарпатської області» (нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування ) та рішення Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 14.08.2023 №723 «Про надання дозволу на розроблення містобудівної документації - внесення змін до затвердженого детального плану території» ( акт індивідуальної дії ).
Бездіяльність Тячівської районної державної адміністрації та Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, яку позивачі просять визнати протиправною, охоплюється вимогами про визнання протиправними рішень, оскільки стосується порушення процедури прийняття таких.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо оскаржуваного рішення про затвердження детального плану території.
Як визначено в преамбулі Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі – Закон №3038-VI) він встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. 
Статтею 8 Закону №3038-VI «Організація планування та забудови територій» передбачено, що планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.
Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.
Частиною 1 статті 19 Закону №3038-VI ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.
Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.
Частиною 2 статті 19 Закону №3038-VI передбачено, що детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території (частини території) району та/або області з урахуванням державних і регіональних інтересів.
Розроблення детального плану території за межами населених пунктів та внесення змін до нього здійснюються на підставі розпорядження відповідної районної державної адміністрації.
Стаття 21 Закону №3038-VI встановлює проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів.
Відповідно до частини 1 статті 21 Закону № 3038-VI громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.
Відповідно до частини 2 статті 21 Закону № 3038-VI затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині 1 цієї статті, без проведення громадських слухань проектів такої документації забороняється.
Відповідно до частини 3 статті 21 Закону № 3038-VI замовники містобудівної документації зобов`язані забезпечити:
1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними наслідками та наслідками для довкілля, у тому числі для здоров`я населення;
2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, пояснювальної записки, розділу "Охорона навколишнього природного середовища" або звіту про стратегічну екологічну оцінку на своїх офіційних веб-сайтах, а також вільний доступ до такої інформації громадськості;
3) реєстрацію, розгляд та врахування пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні;
4) проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні;
5) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію;
6) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.
Тобто, Законом № 3038-VI встановлено пряму заборону затвердження на місцевому рівні містобудівної документації без проведення громадських слухань проектів такої документації, а також обов`язки замовників містобудівної документації.
Відповідно до частини 4 статті 21 Закону № 3038-VI оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні, проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості замовнику містобудівної документації.
Відповідно до частини 5 статті 21 Закону № 3038-VI пропозиції громадськості подаються у строк, визначений для проведення процедури громадського обговорення, який не може становити менш як 30 днів з дня оприлюднення проекту містобудівної документації на місцевому рівні. Пропозиції, подані після встановленого строку, не розглядаються.
Відповідно до частини 6 статті 21 Закону № 3038-VI громадські слухання щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні проводяться у строк, визначений для проведення процедури громадського обговорення, але не раніше 10 днів з дня оприлюднення проекту містобудівної документації на місцевому рівні. 
Відповідно до частини 10 статті 21 Закону № 3038-VI порядок проведення громадських слухань проектів містобудівної документації на місцевому рівні визначає Кабінет Міністрів України.
Механізм розроблення або внесення змін до містобудівної документації з планування території на державному рівні в частині схем планування окремих частин території України та містобудівної документації з планування території на регіональному і місцевому рівнях визначається Порядком № 290 (чинний на час виникнення спірних правовідносин).
Пункт 4.1 Порядку № 290 передбачає, що рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.
Рішення про розроблення детального плану території, яка розташована за межами населеного пункту, або внесення змін до нього, приймає відповідна районна державна адміністрація, а в разі відсутності адміністративного району, відповідно, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.
Замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є: при розробленні генерального плану населеного пункту, плану зонування території, а також детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, - виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; при розробленні детального плану території, яка розташована за межами населеного пункту, - районна державна адміністрація, а в разі відсутності адміністративного району – відповідно, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації (пункт 4.3 Порядку № 290).
Відповідно до п. 4.8 Порядку№290 Детальний план території як окрема містобудівна документація розробляється для територій житлових районів, мікрорайонів, кварталів нової забудови, комплексної реконструкції кварталів, мікрорайонів застарілого житлового фонду, територій виробничої, рекреаційної та іншої забудови. Послідовність розроблення та площі територій, для яких розробляються детальні плани, визначає відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури відповідно до генерального плану населеного пункту, а якщо територія розташована за межами населеного пункту, відповідно до схеми планування території району (в разі відсутності адміністративного району - відповідно до схеми планування території Автономної Республіки Крим, області).
Згідно з пунктом 4.9 Порядку № 290 крім функцій, визначених у пункті 1.4 розділу I цього Порядку, замовник розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні забезпечує проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проекті містобудівної документації на місцевому рівні в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року № 555.
Пунктом 2 Порядку № 555 встановлено, що проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проектах містобудівної документації здійснюється під час розроблення відповідних проектів містобудівної документації.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 555 сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забезпечують:
оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення проектів містобудівної документації з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками;
оприлюднення розроблених проектів містобудівної документації і доступ громадськості до зазначеної інформації;
реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації;
узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками проектів містобудівної документації через погоджувальну комісію (у разі її утворення);
оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.
Пунктами 4-5 Порядку № 555 визначено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад оприлюднюють у двотижневий строк прийняті органами місцевого самоврядування рішення щодо розроблення проектів містобудівної документації шляхом опублікування таких рішень у засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.
Оприлюднення розроблених в установленому законодавством порядку проектів містобудівної документації здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх подання розробником до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради шляхом розміщення матеріалів (планшетів, макетів) у визначеному органом місцевого самоврядування місці та інформування громадян через розповсюдження брошур і повідомлень, засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення інформації на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.
Повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації має містити:
1) інформацію про мету, склад та зміст містобудівної документації, викладену у скороченій та доступній для широкої громадськості формі;
2) основні техніко-економічні показники, зокрема графічні матеріали, що відображають зміст містобудівної документації;
3) відомості про замовника та розробника проектів містобудівної документації та підстави для їх розроблення;
4) інформацію про місце і строки ознайомлення з проектом містобудівної документації;
5) інформацію про посадову особу органу місцевого самоврядування, відповідальну за організацію розгляду пропозицій;
6) відомості про строк подання і строк завершення розгляду пропозицій;
7) інформацію стосовно запланованих інформаційних заходів (презентація, прилюдне експонування, телевізійні програми, публічні конференції тощо).
Підставою для подання пропозицій до проектів містобудівної документації відповідному органу місцевого самоврядування є повідомлення про початок процедури їх розгляду (пункт 6 Порядку № 555).
Отже, аналізуючи наведені норми, слід дійти висновку, що містобудівна документація повинна розроблятися в інтересах мешканців територіальної громади. Громадські слухання є формою діалогу між мешканцями села (міста), відповідною територіальною громадою та депутатами відповідної ради, посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть вносити пропозиції щодо питань місцевого значення.
Громадські слухання щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні відбуваються шляхом: оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні; надання особам, які мають право на подання пропозицій до проектів містобудівної документації на місцевому рівні, строку для подання таких пропозицій; безпосереднім поданням пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування; утворення погоджувальної комісії у разі необхідності та, відповідно, оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21.06.2018 у справі № 826/4504/17, від 09.02.2023 у справі № 320/10895/21, від 27.03.2024 у справі № 128/2833/17, від 24.04.2024 у справі № 420/1603/19.
Як встановлено судом, визнається сторонами та підтверджується матеріалами справи, головою Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області прийнято розпорядження від 25.05.2017 № 203 «Про розроблення детального плану території земельної ділянки», а саме, розробити детальний план території для будівництва каскаду малих гідроелектростанцій (МГЕС-1, МГЕС-2) на річці Тересва, за межами населеного пункту Калини, Тячівського району, відповідно до договору з організацією, яка має в своєму складі особу з відповідним кваліфікаційним сертифікатом на виконання робіт з розроблення містобудівної документації. Замовником визначити Тячівську районну державну адміністрацію. Відділу капітального будівництва, містобудування та архітектури державної адміністрації забезпечити організацію оформлення вихідних даних на розробку детального плану та забезпечити проведення процедури громадських слухань.
22.06.2017 Тячівською РДА як замовником укладено договір №04-10/56 з TOB «Гідроресурс-Тересва» та TOB «Наша Спадщина» на виконання робіт по виготовленню детального плану території с. Калини Тячівського району Закарпатської області для будівництва і обслуговування малих гідроелектростанцій МГЕС №1 та МГЕС №2 на території Калинівської сільської ради за межами населеного пункту с. Калини, на річці Тересва Тячівського району Закарпатської області (а.с.50-52,т.1).
Згідно з умовами вказаного договору, робота за цим договором виконується у відповідності до узгодженого сторонами завдання на виконання робіт, технічних, наукових, економічних та інших вимог. Строк виконання роботи - три місяці з моменту підписання цієї угоди. У випадку дострокового виконання робіт сторони визначають порядок приймання та оплати виконаних робіт. 
Як вбачається з матеріалів справи, детальний план території «З метою уточнення положень обласної схеми планування та оформлення проекту землеустрою щодо відводу земельних ділянок під будівництво двох міні гідроелектростанцій дериваційного типу МГЕС №1 та МГЕС №2 за межами населеного пункту Калини, на річці Тересва, Тячівського району, Закарпатської області» на підставі розпорядження голови Тячівської РДА №203 та згідно з договором №04-10/56 на виконання робіт по виготовленню детального плану території від 22.06.2017 розроблено у 2017 році (т.2 а.с.162-164).
27.12.2018 було отримано позитивні висновки Міністерства екології та природних ресурсів України з оцінки впливу на довкілля. Вказані висновки розроблені з урахуванням всієї інформації, зауважень і пропозицій, що надійшли протягом строку громадських слухань та відображають реальну оцінку можливого впливу на довкілля, в тому числі атмосферне повітря, рослинний і тваринний світ, клімат, соціальне, геологічне та водне середовище, тощо (т. 2 а.с.176-192).
14.08.2023 Дубівською селищною радою було прийнято оскаржуване рішення №722 «Про затвердження детального плану території «З метою уточнення положень обласної схеми планування та оформлення проекту землеустрою щодо відводу земельних ділянок під будівництво двох міні ГЕС дериваційного типу МГЕС №1 та МГЕС №2 за межами населеного пункту с. Калини, на річці Тересва, Тячівського району Закарпатської області» (а.с.210-211, т.2).
Затвердженню містобудівної документації, як слідує з протоколу громадських слухань від 07.08.2017, який знаходиться в матеріалах справи (а.с.164-174, т.2 ) передувало проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проекті містобудівної документації на місцевому рівні.
Як встановлено судом, Тячівською РДА громадські слухання не проводилися, оскільки не було позитивного висновку містобудівної ради, що сторонами не заперечувалося. Такі громадські слухання проводились Калинівською сільською радою Тячівського району Закарпатської області, до якої відповідно до закону перейшов обов`язок щодо проведення громадських слухань, і правонаступником якої є Дубівська селищна рада (відповідач у справі) 07.08.2017.
З протоколу громадських слухань, розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті «Про детальний план території TзOB «Гідроресурс-Тересва» щодо розміщення каскаду малих гідроелектростанцій МГЕС №1,МГЕС №2 потужністю до 3600 кВт на території за межами населеного пункту с.Калини на р.Тересва» від 07.08.2017 ( а.с.164-174, т.2 ) встановлено, що участь у громадських слуханнях брали мешканці територіальної громади, представники органів місцевого самоврядування, а також інші заінтересовані особи, зокрема, представник інвестора, архітектор, проектант, наукові представники з м. Києва та м. Ужгорода. 
Згідно зі списками реєстрації присутніх під час проведення громадських слухань від 07.08.2017 у відповідному заході взяли участь понад 100 жителів територіальної громади с. Калини.
Третім питанням порядку денного було обговорення детального плану території щодо розміщення каскаду малих гідроелектростанцій МГЕС №1,МГЕС №2 потужністю до 3600 кВт на території за межами населеного пункту с.Калини на р.Тересва. 
Як вбачається з протоколу громадських слухань, було обговорено переваги проекту, зокрема, надходження коштів до бюджету села, розвиток інфраструктури села, в тому числі, і до початку будівництва, будівництво берегоукріплення, міграцію риби та інші питання. Зазначено, що наведене вище є вкрай важливе для села, оскільки потребує ремонту дорога до кладовища, територія, що закріплена за дитячим садком та школою, потребує уваги.
Дані обставини підтверджуються і показаннями свідків: ОСОБА_5 ( представника інвестора на громадських слуханнях ), Метелешка В.І. ( голови Калинівської сільської ради ) та відеозаписом громадських слухань від 07.08.2017, наданим представником ТОВ «Гідроресурс-Тересва» до суду апеляційної інстанції і приєднаним до матеріалів справи (а.с.222, т.5 ).
Колегія суддів, враховуючи вказівки Верховного Суду, вважає такий доказ належним і таким, що достовірно доводить як факт проведення громадських слухань щодо проекту спірного детального плану території, так і його публічний характер та участь у ньому членів територіальної громади с. Калини.
З показань свідка ОСОБА_6 також вбачається, що розпорядчий акт про проведення громадських слухань не приймався, інформування мешканців здійснювалося шляхом розміщення обмеженої кількості оголошень, без оприлюднення у засобах масової інформації чи на офіційному веб-сайті, а матеріали проекту надавалися безпосередньо під час слухань. При цьому, погоджувальна комісія для узгодження спірних питань створена не була у зв`язку з відсутністю неврахованих питань.
Згідно протоколу за результатом громадських слухань вирішено:
1. Схвалити представлені матеріали щодо детального плату території ТОВ «Гідроресурс-Тересва» щодо розміщення каскаду малих гідроелектростанцій МГЕС №1, МГЕС №2 потужністю до 3600 кВт кожна на території за межами населеного пункту с. Калини на р. Тересва;
2. Пропонувати Калинівській сільській раді прийняти рішення щодо детального плану території ТзОВ «Гідроресурс-Тересва», щодо розміщення каскаду малих гідроелектростанцій МГЕС №1, МГЕС №2 потужністю до 3600 кВт кожна на території за межами населеного пункту с. Калини на р. Тересва;
3. Дозвіл на будівництво МГЕС №1, МГЕС №2 дати тільки після початку будівництва очисних споруд в смт. Дубове.
Згідно голосування: За - « 34», Проти - « 6».
Отже, за результатами громадських слухань матеріали щодо спірного детального плану території були схвалені і пропоновано Калинівській сільській раді прийняти відповідне рішення. 
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що громадські слухання були проведені, мали відкритий і публічний характер, присутнім було забезпечено можливість висловлювати власну позицію, ставити запитання та отримувати відповіді на питання, що були предметом обговорення.
Колегія суддів також враховує, що порушень процедури проведення громадських слухань проекту детального плану території, які би мали наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивачів й унеможливлювали прийняття відповідачем спірного рішення, не встановлено, дії будь-яких осіб щодо проведення громадських слухань 07.08.2017 чи результати громадських слухань не оскаржувалися і не скасовані.
Перевіряючи доводи скаржників щодо дотримання вимог пунктів 4– 5 Порядку №555, колегія суддів враховує, що інформування громадськості здійснювалося шляхом розміщення оголошень, проведення громадських слухань та безпосереднього ознайомлення учасників з матеріалами проекту, що у своїй сукупності забезпечило реальний доступ до інформації та можливість висловлення позиції.
Доводи скаржників про неналежне проведення громадських слухань зводяться переважно до посилань на окремі недоліки їх організації, зокрема відсутність розпорядчого акта, обмежений спосіб оприлюднення інформації, недоліки оформлення протоколу та відсутність погоджувальної комісії.
Посилання позивачів на відсутність окремих документів, зокрема протоколу лічильної комісії, не спростовує факту проведення громадських слухань та участі громадськості у відповідній процедурі, а лише свідчить про недоліки її документального оформлення.
Щодо доводів апелянтів про протиправність оскаржуваного рішення через те, що не було створено погоджувальну комісію, яка мала здійснювати узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками проектів містобудівної документації, то колегія суддів вважає, що на час громадського обговорення спірного детального плану були відсутні умови, з настанням яких Закон №3038-VI та Порядок №555 пов`язують вимогу створити погоджувальну комісію.
Відповідно до частини восьмої статті 21 Закону №3038-VI для розгляду спірних питань, що виникають у процесі громадських слухань, може утворюватися погоджувальна комісія. Погоджувальна комісія протягом двох тижнів після її створення розглядає спірні питання, зафіксовані у протоколі громадських слухань, та ухвалює рішення про врахування або мотивоване відхилення цих пропозицій (зауважень). У разі неспроможності погоджувальної комісії врегулювати спірні питання між сторонами остаточне рішення приймає відповідний орган місцевого самоврядування. Урегульовані погоджувальною комісією спірні питання між сторонами або прийняті відповідним органом місцевого самоврядування рішення є підставою для внесення змін до проекту відповідної документації.
У пункті 11 Порядку № 555 також зазначено, що у разі наявності пропозицій громадськості, рішення про врахування яких розробник і замовник не можуть прийняти самостійно або мають місце спірні питання, особи, які забезпечують роботу з розгляду пропозицій громадськості, повідомляють про це відповідному органу місцевого самоврядування для прийняття останнім рішення щодо утворення погоджувальної комісії.
Верховний Суд в постанові від 22.01.2020 в справі №369/8195/17 на підставі системного аналізу положень статті 21 Закону №3038-VI та Порядку №555 зробив висновок щодо випадків, за умови настання яких вимагається створення органом місцевого самоврядування погоджувальної комісії, а саме, - у разі наявності пропозицій громадськості, рішення про врахування яких розробник і замовник не можуть прийняти самостійно або якщо мають місце спірні питання. При цьому Суд додав, що хоч у статті 21 Закону №3038-VI вказано, що погоджувальна комісія "може" створюватись, це не свідчить про наявність у відповідача альтернативних способів щодо вирішення питання про необхідність створення такої комісії у разі настання наведених випадків.
Отже, при розгляді судом справи, спірне питання у якій стосується створення погоджувальної комісії у процедурі громадських обговорень, у кожному конкретному випадку виникає потреба з`ясувати, чи існували наведені вище передумови, з якими Закон №3038-VI та Порядок №555 пов`язують необхідність її створення, зокрема, чи дійсно було надано пропозиції громадськістю, рішення про врахування яких розробник і замовник не можуть прийняти самостійно або ж існували спірні питання, які могли бути узгоджені лише такою комісією. Водночас наявність будь-якої із цих умов утворення комісії означає, що це має переслідувати визначену наведеними нормами мету, зумовлену (зокрема, але не виключно) потребою узгодити позиції, вирішити спірні питання, отримати відповідь на пропозицію чи зауваження тощо, однак не може мати в основі суто формальні міркування, які таких цілей не переслідують.
При цьому, згаданий висновок Верховного Суду про те, що закріплена законом можливість створення погоджувальної комісії не свідчить про наявність у відповідача альтернативних способів щодо вирішення питання про необхідність її створення, вказує на обов`язковість її створення, але не у будь-якому разі, а за настання вказаних випадків (умов).
Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 25.09.2025 у справі № 440/15044/23.
Як встановлено, усі питання, порушені учасниками громадських слухань, були предметом обговорення та отримали відповіді, що підтверджується як протоколом громадських слухань, так і відеозаписом їх проведення. За результатами слухань було схвалено матеріали детального плану території, а рішень про неможливість узгодження позицій сторін або необхідність створення погоджувальної комісії не приймалося.
Колегія суддів також зауважує, що пункт 10 Порядку №555 прямо пов`язує розгляд пропозицій (зауважень) на погоджувальній комісії з наявністю ситуації, коли замовник розроблення містобудівної документації не може прийняти рішення щодо їх врахування безпосередньо під час громадських слухань.
Водночас, передбачений Порядком №555 механізм попереднього обрання представників громадськості до складу погоджувальної комісії має превентивний характер і сам по собі не створює обов`язку утворення такої комісії, якщо за результатами громадських слухань відсутні пропозиції чи спірні питання, які потребують додаткового узгодження.
Під час проведення громадських слухань не було подано таких пропозицій громадськості, щодо яких замовник або розробник не могли б самостійно прийняти рішення, а також не зафіксовано наявності спірних питань, які потребували б додаткового врегулювання поза межами самих слухань.
Позивачами також не доведено, що подані пропозиції не могли бути розглянуті замовником або розробником у звичайному порядку.
Таким чином, оскільки судом не встановлено, а позивачами не доведено, що громадськістю були надані пропозиції, які зафіксовані у протоколі громадських слухань, рішення про врахування яких розробник і замовник не могли прийняти самостійно або ж існували інші спірні питання, які могли бути узгоджені лише такою комісією, то апеляційний суд вважає, що створення органом місцевого самоврядування погоджувальної комісії не було необхідним, а отже відсутні підстави вважати це порушенням процедури прийняття рішення про затвердження детального плану території.
Колегія суддів підкреслює й те, що в залежності від їх характеру процедурні порушення можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Встановлені під час розгляду справи окремі недоліки процедури проведення громадських слухань, зокрема щодо способу оприлюднення інформації, оформлення результатів голосування, не свідчать про порушення відповідної процедури та не підтверджують позбавлення громадськості права на участь у її здійсненні.
Такий підхід узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, відповідно до яких процедурні порушення, що мають формальний характер, не можуть бути самостійною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень, якщо заінтересовані особи не були позбавлені можливості реалізувати свої права на участь у відповідній процедурі.
Також, на спростування доводів апеляційної скарги позивачів про те, що внесений на розгляд сесії Дубівської селищної ради проект детального плану території не відповідає вимогам Закону № 2354-VIII, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
15.04.2018 набрав чинності Закон № 2354-VIII, введений в дію з 12.10.2018, який урегулював відносини у сфері оцінки наслідків для довкілля та вперше запровадив у законодавстві здійснення стратегічної екологічної оцінки проекту - процедури визначення, опису та оцінювання наслідків виконання документів державного планування для довкілля, у тому числі для здоров`я населення, виправданих альтернатив, розроблення заходів із запобігання, зменшення та пом`якшення можливих негативних наслідків, яка включає визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки, складання звіту про стратегічну екологічну оцінку, проведення громадського обговорення та консультацій, врахування у документі державного планування звіту про стратегічну екологічну оцінку, результатів громадського обговорення та консультацій, інформування про затвердження документа державного планування та здійснюється у порядку, визначеному цим Законом.
Згідно з підпунктом 5 пункту 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2354-VIII було доповнено статтю 2 Закону № 3038-VI частиною четвертою такого змісту: « 4. Містобудівна документація підлягає стратегічній екологічній оцінці в порядку, встановленому Законом України «Про стратегічну екологічну оцінку». Розділ «Охорона навколишнього природного середовища», що розробляється у складі проекту містобудівної документації, одночасно є звітом про стратегічну екологічну оцінку, який має відповідати вимогам Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку».
Частина друга статті 11 Закону № 3038-VI (у редакції Закону № 2354-VIII) зазначає, що містобудівна документація на державному рівні підлягає експертизі та стратегічній екологічній оцінці.
Частина вісімнадцята статті 17 цього ж закону встановлює, що генеральні плани населених пунктів обов`язково проходять стратегічну екологічну оцінку.
Абзац другий частини першої статті 19 Закону № 3038-VI (у редакції Закону № 2354) визначає, що детальні плани території, розроблені для планувальної організації, просторової композиції, параметрів забудови та ландшафтної організації кварталів, мікрорайонів чи інших частин території, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, також підлягають стратегічній екологічній оцінці.
Верховний Суд у постановах від 13.04.2020 у справі № 160/2852/19 та від 15.07.2021 у справі № 1.380.2019.004556 дійшов висновку, що у випадку розроблення детального плану території та подання його на затвердження сільською, селищною, міською радою чи відповідною державною адміністрацією до 12.10.2018, вимоги Закону № 3038-VI щодо проведення стратегічної екологічної оцінки детального плану території не застосовуються.
Такий же висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17.09.2025 у справі № 540/1989/20.
Як зазначено у постанові Верховного Суду у даній справі, під час апеляційного розгляду судом не було встановлено належним чином обставин строків розроблення детального плану території та моменту його подання на затвердження, зокрема, судом апеляційної інстанції не з`ясовано, чи здійснювалося розроблення відповідного детального плану території до чи після 12.10.2018 - дати набрання чинності змінами до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якими запроваджено обов`язковість проведення стратегічної екологічної оцінки для містобудівної документації.
Крім того, не встановлено моменту подання проекту детального плану території на затвердження, що має істотне значення для вирішення питання щодо застосовності положень Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» №2354-VIII.
З огляду на викладене та з урахуванням вказівок суду касаційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне надати оцінку зазначеним обставинам під час нового апеляційного розгляду справи.
Як встановлено, процедура розроблення спірного детального плану території була ініційована розпорядженням голови Тячівської районної державної адміністрації від 25.05.2017 №203. Вказане розпорядження є належною правовою підставою для початку розроблення містобудівної документації відповідно до законодавства, чинного на той момент.
Також встановлено і підтверджується доказами, що знаходяться в матеріалах справи, зокрема, і протоколом громадських слухань, що розроблення детального плану території здійснювалося у 2017 році на підставі відповідного договору між замовником та розробником, тобто у період дії редакції Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI, яка не передбачала обов`язкового проведення стратегічної екологічної оцінки для детальних планів територій.
Колегія суддів звертає увагу, що визначальним для вирішення питання щодо необхідності проведення стратегічної екологічної оцінки є саме момент виникнення правовідносин із розроблення відповідної містобудівної документації, а не дата її затвердження. Такий підхід узгоджується з принципом дії нормативно-правових актів у часі та принципом правової визначеності.
Сам по собі факт затвердження детального плану території рішенням Дубівської селищної ради від 14.08.2023 №722 не свідчить про початок нового розроблення містобудівної документації, а є завершальною стадією раніше ініційованої процедури.
Встановлені судом обставини не свідчать про розроблення нового документа державного планування після 12.10.2018, а відтак, не можуть бути підставою для застосування до спірного детального плану території вимог Закону України №2354-VIII.
Матеріали справи також не містять доказів того, що після набрання чинності Законом №2354-VIII було розпочато нову процедуру розроблення іншого детального плану території або здійснено істотне оновлення раніше розробленого документа, яке за своїм змістом могло б свідчити про виникнення нових правовідносин у сфері містобудівної діяльності.
За таких обставин застосування до спірного детального плану території вимог Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» суперечило б принципу незворотності дії нормативно-правових актів у часі, а також порушувало б принцип правової визначеності, а отже колегія суддів приходить до висновку, що проведення стратегічної екологічної оцінки для спірної містобудівної документації не вимагалось.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що у доданій до ДПТ Пояснюючій записці (а.с.135-153, т.1) передбачено і описано як характеристика екологічних умов (2.2.8), планувальні обмеження, що розповсюджуються на земельну ділянку (2.2.9), санітарно-захисні зони (2.2.10. -2.2.11), прибережні захисні смуги і водоохоронні зони (2.2.13), планувальні обмеження щодо використання земельної ділянки, які виникнуть в період затвердження містобудівної документації (2.2.15), так і зона впливу об`єкта на прилеглі території, умови життя та здоров`я людей.
Щодо доводів апеляційної скарги позивачів про те, що спірний ДПТ не відповідає містобудівній документації вищого рівня – Схемі планування території Закарпатської області ( Проектний план ) та Схемі районного планування території Тячівського району Закарпатської області, то колегія суддів вважає такі недоведеними.
Як вже зазначалось у даній постанові, Закон №3038-VI (ч.2 ст.19) передбачає, що детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території (частини території) району та/або області з урахуванням державних і регіональних інтересів.
З матеріалів справи, зокрема, відповіді Закарпатської військової обласної адміністрації від 17.05.2024 ( а.с.77, т.1) вбачається, що схемою електропостачання, яка є складовою Схеми планування території Закарпатської області, затвердженої рішенням Закарпатської обласної ради від 17.05.2013 №731, рекомендовано будівництво каскаду із 4 ГЕС на р.Тересва згідно із розробленою на той час Програмою енергоефективності та енергозбереження Закарпатської області на 2010-2014 роки.
Також у матеріалах справи (а.с.117-120, т.4 ) містяться погодження Закарпатської обласної військової адміністрації ТОВ «Гідроресурс-Тересва» на проект «Нове будівництво і експлуатація міні ГЕС №1 та №2 в с.Калини Тячівського району».
Таким чином, доводи апелянтів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про протиправність рішення про затвердження ДПТ не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду; рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обгрунтовано, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у прийнятті рішення. 
Колегія суддів наголошує, що скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.12.2021 у справі №369/7844/17 та від 21.02.2023 у справі 369/7737/16-а.
Враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що виявлені під час розроблення, громадського обговорення та затвердження спірного детального плану території окремі процедурні недоліки не мають такого характеру, який би свідчив про істотне порушення прав позивачів або про неможливість вважати оскаржуване рішення правомірним по суті. Процедура громадського обговорення фактично відбулася, громадськість не була позбавлена можливості отримати інформацію про проект, висловити свої зауваження та взяти участь у слуханнях, а прийняте рішення не суперечить суті повноважень органу місцевого самоврядування та меті відповідного містобудівного регулювання, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 14.08.2023 №722 «Про затвердження детального плану території «З метою уточнення положень обласної схеми планування та оформлення проекту землеустрою щодо відводу земельних ділянок під будівництво двох міні гідроелектростанцій дериваційного типу МГЕС №1 та МГЕС №2 за межами населеного пункту Калини, на річці Тересва, Тячівського району, Закарпатської області», та, відповідно, відсутні підстави вважати протиправною бездіяльність Тячівської районної державної адміністрації, як замовника, та Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, що затвердила детальний план території «З метою уточнення положень обласної схеми планування та оформлення проекту землеустрою щодо відводу земельних ділянок під будівництво двох міні гідроелектростанцій дериваційного типу МТЕС №1 та МТЕС №2 за межами населеного пункту Калини, на річці Тересва, Тячівського району, Закарпатської області» ( далі – ДПТ ) без проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні та громадського обговорення звіту про стратегічну екологічну оцінку.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не підлягає до задоволення. 

Щодо визнання протиправним і скасування рішення Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 14.08.2023 №723 «Про надання дозволу на розроблення містобудівної документації – внесення змін до затвердженого детального плану території», колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Як вбачається зі змісту рішення Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 14.08.2023 №723, воно винесене на підставі звернення ТзОВ «Гідроресурс-Тересва» про надання дозволу на внесення змін до детального плану території, стосується надання дозволу на розроблення містобудівної документації щодо внесення змін до детального плану території та не передбачає безпосереднього внесення змін до такого детального плану чи до оскаржуваного рішення №722.
Тобто, зазначеним рішенням не змінюється правовий зміст рішення №722, а лише ініціюється процедура підготовки відповідної документації, яка в подальшому підлягає самостійному розгляду, громадському обговоренню та затвердженню у встановленому законом порядку. Таке рішення не встановлює загальнообов`язкових правил на майбутнє для необмеженого кола осіб, а фактично є дозволом на розроблення проекту змін у ДПТ, які надалі підлягають окремому затвердженню, а отже, не є нормативно-правовим актом, а відноситься до актів індивідуальної дії. 
Колегія суддів звертає увагу, що акт індивідуальної дії відповідно до п.19 ч.1 ст.4 КАС України породжує права і обов`язки або стосується прав та інтересів лише для визначеної в акті особи або осіб і дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Як встановлено з матеріалів справи, рішення Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 14.08.2023 №723 «Про надання дозволу на розроблення містобудівної документації – внесення змін до затвердженого детального плану території» є реалізованим, виконаним, а отже, дія його вичерпана, тому таке не може бути скасованим через порушення гарантій стабільності суспільних та принципу правової визначеності. 
Висновки суду першої інстанції про те, що рішення №723 від 14.08.2023 прийнято щодо нечинного на той момент рішення №722, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та на законі, а тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю.
Колегія суддів при ухваленні цієї постанови також враховує висновки ЄСПЛ у рішенні у справі «Сутяжник проти Росії» (№ 8269/02), за змістом якого не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. Судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки. Ухвалюючи таке рішення, ЄСПЛ виходив з того, що, хоча, як принцип, правила юрисдикції повинні дотримуватися, однак, враховуючи обставини даної справи, була відсутня соціальна потреба, яка б виправдовувала відступлення від принципу правової визначеності.
ЄСПЛ зазначив, що «правовий пуризм» на відміну від обставин «істотного та непереборного характеру» завжди призводить до порушення принципу правової визначеності; «правовий пуризм» - невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд; «правовий пуризм» може носити як добровільний характер й проявлятися в діяльності окремих посадових осіб, так і бути вимушеним через санкціонування державою, яка обмежує реалізацію дискреційних повноважень суб`єктів правозастосування, не допускаючи відступ від правових приписів.
Колегія суддів вважає, що зазначений підхід підлягає застосуванню і стосовно оцінки адміністративним судом рішень суб`єктів владних повноважень, особливо тих, які стосуються значного суспільного інтересу, зокрема питань благоустрою та містобудування, екології, безпеки, конституційних прав та свобод громадян тощо.
Така позиція підтримана і у постановах Верховного Суду від 18.05.2018 року у справі №826/11106/17, від 28.10.2018 року у справі №826/14749/16, від 25.03.2020 року у справі №805/4508/16-а, від 31.03.2021 року у справі №620/2520/20, а згодом була застосована Верховним Судом і у постанові від 19.05.2021 року справі №210/5129/17.
Колегія суддів наголошує, що основними правилами (підходами) відмежування формалізму від надмірного формалізму є:
1) суть, за загальним правилом, переважає над формою;
2) до вирішення публічно-правових спорів, за загальним правилом, є незастосовними підходи кримінального процесу або процесу притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності (у частині оцінки процедурних порушень);
3) процедурні порушення суб`єкта владних повноважень, рішення (дії, бездіяльність) якого оцінюються судом, не можуть легалізувати сутнісні порушення суб`єкта приватного права (порушення з боку одного суб`єкта не можуть легалізувати порушення з боку іншого суб`єкта);
4) процедура вторинна, якщо рішення суб`єкта владних повноважень: відповідає визначеним законом завдання (функціям) такого суб`єкта; має легітимну ціль; законодавство не містить імперативних заборон або наслідків недотримання таких процедур;
5) якщо є доступ до суду «правопорушник» доводить, у першу чергу, сам факт відсутності правопорушення, що дозволяє суду оцінити суть відповідного правопорушення;
6) за порушення процедури, у першу чергу, має нести відповідальність посадова особа, яка допустила таке порушення, і не повинні страждати суспільні (публічні) інтереси або інтереси держави;
7) визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень з огляду на процедурні порушення, за загальним правилом, не повинно позбавляти (звільняти) його від обов`язку невідкладно прийняти нове рішення у відповідних правовідносинах з дотриманням процедури;
8) дотримання формальних процедур вимагає законодавство, а недотримання деяких формальних процедур вимагає об`єктивна ситуація (доцільність, раціональність, домірність).
Визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема, нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.03.2023 року у справі № 400/4409/21.
За таких обставин скасування рішення лише з огляду на окремі формальні недоліки процедури означало б надмірно формальний підхід до оцінки спірних правовідносин, тобто прояв правового пуризму, який не відповідає завданню адміністративного судочинства, принципу правової визначеності та необхідності забезпечення справедливого балансу між дотриманням процедури і збереженням правильного по суті рішення суб`єкта владних повноважень.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.
Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи і допустив неправильне застосування норм матеріального та процесуального права в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 14.08.2023 №723 «Про надання дозволу на розроблення містобудівної документації – внесення змін до затвердженого детального плану території», тому колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.
Щодо відмови у позові в решті позовних вимог, рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, отже, його слід залишити без змін.
Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Апеляційні скарги Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОРЕСУРС-ТЕРЕСВА» задовольнити.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року у справі № 260/3634/24 в частині задоволення позову скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні позову в цій частині відмовити.
В решті рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року у справі № 260/3634/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	М.А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 22 травня 2026 року