Справа № 587/1639/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Джепи В. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом про стягнення із відповідачки заборгованості, мотивуючи його тим, що 28 травня 2025 року відповідачка уклала з ТОВ «Еко Фін» договір №40369358, на підставі якого отримала кредитні кошти в сумі 3000,00 грн строком на 365 днів. Проценти за користування кредитом - 0,01 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 1,0 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. 06 квітня 2026 року на підставі договору факторингу № 06-04/26 ТОВ «Еко Фін» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату право грошової вимоги до відповідача. Остання, скориставшись кредитними коштами, свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконує, внаслідок чого станом на день подання позову у неї виник борг в сумі 10710,00 грн, з яких 3000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 7500,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги; 210,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).
10 вересня 2024 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Селфі Кредит» договір №1758617, на підставі якого отримала кредитні кошти в сумі 2600,00 грн строком на 360 днів. 26 листопада 2025 року на підставі договору факторингу №26-11/25 ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату право грошової вимоги до відповідача. Остання, скориставшись кредитними коштами, свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконує, внаслідок чого станом на день подання позову у неї виник борг в сумі 14730,39 грн, з яких 3597,89 грн – заборгованість за тілом кредиту, 4137,70 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 6994,80 грн - заборгованість за пенею (штрафом). У добровільному порядку ОСОБА_1 не вчиняє дій, спрямованих на погашення заборгованості. Тому позивач звернувся з вказаним позовом до суду і просить стягнути з відповідача борг по кредитним договорам в загальному розмірі 25440,39 грн, сплачений ним судовий збір в сумі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн.
Ухвалою суду від 06 травня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.
Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений законом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні жодна зі сторін не подала.
Відповідачка у встановлений судом строк відзиву не подала, копію ухвали та позов з додатками направлено відповідачці за зареєстрованим місцем проживання, які відповідачкою отримано 20 травня 2026 року. Позивач проти винесення заочного рішення не заперечує.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 
Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Повно, об`єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 28 травня 2025 року позивачка отримала кредит від ТОВ «Еко Фін» у розмірі 3000,00 грн. Згідно з п. 2.3 договору строк користування кредитними коштами складає 365 (днів), який починається з 28.05.2025 та закінчується 27.05.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі – 3.65 % відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі - 365 % відсотків річних від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки фіксований. Орієнтовна загальна вартість кредиту складе 13534.2 грн. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 10534.2 грн. та суму кредиту у розмірі 3000 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору становить 2420.58%. Договір підписано одноразовим ідентифікатором: YzFiY2Qw (матеріали електр. справи).
18 червня 2025 року відповідачка уклала з ТОВ «Еко Фін» додатковий договір про пролонгацію № 1 /40369358, яким змінено умови договору та зазначено, що дисконтний період складає 36 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 02 липня 2025 року. Поточний період складає 329 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного періоду, і закінчується 27 травня 2026 року. Позичальнику рекомендується повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти в рекомендовану дату платежу 02 липня 2025 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 27 травня 2026 року. Додаткова угода підписана ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором NGJkY2Nm (матеріали електр. справи). 
30 липня 2025 року відповідачка уклала з ТОВ «Еко Фін» додатковий договір про пролонгацію № 2 /40369358, який підписано одноразовим ідентифікатором MDc4MTJi (матеріали електр. справи).
28 травня 2025 року ТОВ «Еко Фін» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3000 грн, що підтверджується квитанцією № 44842-06332 06994 (матеріали в елек. вигляді).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №40369358 від 28 травня 2025 року сума заборгованості ОСОБА_1 становить 10500,00 грн (матеріали в елек. вигляді). 
06 квітня 2026 року між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №40369358, відповідно до якого ТОВ «Еко Фін» передає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Еко Фін» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі Боржників (матеріали в електр. вигляді).
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №40369358 від 06 квітня 2026 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до відповідача в розмірі 10500,00 грн, з яких: 3000,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту, 7500,00 грн- заборгованість за нарахованим процентами на дату відступлення прав вимоги (матеріали в елек. вигляді).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №40369358 від 28 травня 2025 року сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 24 квітня 2026 року становить 10710,00 грн (матеріали в елек. вигляді). 
Судом встановлено, що 10 вересня 2024 року позивачка уклала з ТОВ «Селфі Кредит» договір про надання споживчого кредиту № 1758617. Сума кредиту 2 600 гривень. Тип кредиту – кредит. Строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Кредитор за наявності у нього всіх необхідних можливостей, засобів і ресурсів, в тому числі з урахуванням оцінки кредитоспроможності споживача, може направити споживачу пропозицію щодо продовження строку кредиту/збільшення суми кредиту. При цьому споживач розуміє та погоджується, що направлення товариством вказаних пропозицій споживачу є правом товариства, а не обов`язком. Тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти за стандартною процентною ставкою, що становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Денна процентна ставка складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1 % в день. Загальні витрати на дату укладення Договору складають за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9360 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2333.95 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 11960 грн. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 . Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 390,00 гривень на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 28,60 гривень, починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Договір підписано одноразовим ідентифікатором К108 (матеріали електр.справи).
13 вересня 2024 року відповідачка уклала з ТОВ «Селфі Кредит» додатковий договір про пролонгацію № 17586117, яким сторони домовились збільшити суму кредиту на 1 000,00 гривень, в зв`язку з чим погодили внести відповідні зміни до договору (матеріали електр. справи).
10 вересня 2024 року та 13 вересня 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі відповідно 2600 грн та 1000 грн через систему PayTech на підставі укладеного договору про надання платіжних послуг, що підтверджується інформацією ТОВ «Пейтек» від 27 листопада 2025 року (матеріали електр. справи). 
Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором №1758617 від 10 вересня 2024 року сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 26 листопада 2025 року становить 14730,39 грн (матеріали в елек. вигляді). 
26 листопада 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №26-11/25, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» передає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі Боржників (матеріали в елек. вигляді).
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №26-11/25 від 26 листопада 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до відповідача в розмірі 14730,39 грн, з яких 3597,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту, 4137,70 грн - заборгованість за нарахованим процентами на дату відступлення прав вимоги, заборгованість за пенею 6994,80 грн (матеріали в елек. вигляді).
Загальний розмір заборгованості за вказаними договорами становить 25440,70 грн (матеріали в електр. вигляді). 
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно зі ст. 64 ЦПК України.
За ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
За вимогами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Судом встановлено, що прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 1758617 від 10 вересня 2024 року виникло після 24 лютого 2022 року, а тому позов слід задовольнити частково та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 18445,59 грн заборгованості, з якої 6597,89 грн – заборгованість за тілом кредиту, 11847,7 грн - заборгованість за процентами. У задоволенні вимог про стягнення 6994,80 грн пені необхідно відмовити.
Так, представник позивача просить стягнути витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 грн.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
У цьому випадку позивач підтверджує понесення ним витрат на професійну правничу допомогу такими доказами, а саме договором про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02 липня 2024 року, прайс-листом АО «Лігал Ассістанс», в якому визначено вартість послуг, витягом з Акту №32 про надання юридичної допомоги від 15 квітня 2026 року, заявкою на надання юридичної допомоги №133 від 07 квітня 2026 року (матеріали електр. справи).
Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності розміру витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем документи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи, обсягом наданих ним послуг та виконаних робіт.
Отже, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 18445,59 грн, тобто на 72,51 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1930,51 грн (2662,40 грн.* 72,51 %) судового збору та 2175,3 грн (3000,00 грн.* 72,51 %) витрат на правову допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ: 42640371) заборгованість за кредитними договорами №40369358 від 28 травня 2025 року та №1758617 від 10 вересня 2024 року в загальному розмірі 18 445 (вісімнадцять тисяч чотириста сорок п`ять) гривень 59 копійок, судовий збір в розмірі 1930 (одна тисяча дев`ятсот тридцять) гривень 51 копійка та 2175 (дві тисячі сто сімдесят п`ять) гривень 30 копійок витрат на правову допомогу.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя         І. Г. Вортоломей