КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2026 року м. Київ № 320/23666/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної податкової служби України (адреса 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8 ЄДРПОУ 43005393) та до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (адреса 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5а ЄДРПОУ 44096797) про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Суть спору та процесуальні дії у справі.
Представник позивача ОСОБА_1 звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом (документ сформований в систему "Електронний суд" 25.04.2025 року) до Державної податкової служби України та до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними дії та скасування податкових повідомлень-рішень, у якому просить суд:
- Визнати протиправними дії Державної податкової служби України по неприйняттю скарги ОСОБА_1 , а скаргу задоволеною;
- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.11.2024 № 49886/10-36-24-05/НОМЕР_1, форми "ПС", яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 340,00 грн, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 340,00 грн.;
- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.11.2024 № 49892/10-36-24-05/НОМЕР_1, форми "Р", яким збільшено зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб на суму 330 000,23 грн за основним платежем та 33 000,00 грн за штрафною санкцією;
- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.11.2024 № 48889/10-36-24-05/НОМЕР_1, яким збільшено зобов`язань з військового збору на суму 27 500,01 грн за основним платежем та 2 750,00 грн за штрафною санкцією;
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено питання про її розгляд за правилами та у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 витребувано від ТОВ «Гугл» інформацію та технічні дані щодо недоставки 13.12.2024 електронного листа, надісланого на адресу ДПС України, а від ДПС України документи та відомості щодо технічних вимог і обмежень для надсилання електронних звернень та файлів на офіційні електронні адреси і через Електронний кабінет платника податків.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 оголошено перерву в підготовчому засіданні.
01.07.2025 ДПС України скерувала письмове клопотання про надання витребовуваних доказів. 
Довідкою Київського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 встановлено, що судове засідання, яке призначене на 18.08.2025 було знято з розгляду, через перебування головуючого судді у відпустці. Наступне судове засідання призначене на 16.09.2025.
20.08.2025 представник ТОВ "ГУГЛ" на адресу Київського окружного адміністративного суду скерував відповідь на ухвалу суду.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 суд ухвалив закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 постановлено оголосити перерву в підготовчому засіданні у зв`язку з оголошення повітряної тривоги.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 постановлено оголосити перерву в судовому засіданні.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 постановлено витребувати у ДПС України лист Національного Банку України від 20.03.2024 за № 24-0006/21625/БТ разом із відомостями, щодо дати отримання та доказами його реєстрації у ДПС України; Витребувати у Головного управління Державної податкової служби у Київській області відомості щодо отримання листа ДПС України із інформацією відповідно до листа Національного Банку України від 20.03.2024 за № 24-0006/21625/БТ та відповідного листа Національного Банку України від 20.03.2024 за № 24-0006/21625/БТ з доказами реєстрації отримання вказаних листів у відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Київській області.
07.11.2025 представник ДПС України подав до Київського окружного адміністративного суду клопотання про долучення доказів.
11.11.2025 від Головного управління Державної податкової служби України у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України надійшло клопотання про долучення доказів.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 постановлено відкласти судове засідання.
Довідкою Київського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 встановлено, що у зв`язку з технічними несправностями судове засідання у справі № 320/23666/24, призначене на 13.01.2026 о 11:00, було знято з розгляду, а його фіксування за допомогою підсистеми ВКЗ не здійснювалося.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 постановлено відкласти судове засідання.
Довідкою Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2026 встановлено, що судове засідання, яке призначене на 24.02.2026 було знято з розгляду, через перебування головуючого судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначене на 12.03.2026.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.03.2026 постановлено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Правова позиція сторін.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що у період з 17.09.2024 по 30.09.2024 Головним управлінням ДПС у Київській області як відокремленим підрозділом ДПС України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб при отриманні доходів громадян, у тому числі у вигляді переказів між рахунками фізичних осіб з використанням реквізитів електронних платіжних засобів (р2р-платежів), за період з 01.01.2023 по 31.12.2023. За результатами перевірки контролюючим органом складено Акт від 30.09.2024. На підставі висновків, викладених в Акті перевірки, ГУ ДПС у Київській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 18.11.2024: №49886/10-36-24-05/НОМЕР_1 форми «ПС», яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 340,00 грн; №49892/10-36-24-05/НОМЕР_1 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 330 000,23 грн за основним платежем та на 33 000,00 грн за штрафними санкціями; а також №49889/10-36-24-05/НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 27 500,01 грн за основним платежем та на 2 750,00 грн за штрафними санкціями. Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач реалізував передбачене податковим законодавством право на адміністративне оскарження та направив до Державної податкової служби України скаргу засобами електронного зв`язку. Водночас відповіді за результатами розгляду скарги позивач не отримав. З метою з`ясування інформації щодо розгляду скарги представником позивача, адвокатом Макаревичем О.С., направлено адвокатський запит до ДПС України. Листом від 06.03.2025 №6343/6/99-00-06-02-02-06 ДПС України повідомила, що за даними системи електронного документообігу відсутня реєстрація скарги ОСОБА_1 на податкові повідомлення-рішення від 18.11.2024. Разом із тим ДПС України зазначила, що за результатами аналізу вхідної кореспонденції електронної скриньки post@tax.gov.ua за 13.12.2024 встановлено надходження звіту «Про помилку квоти», відповідно до якого доставка повідомлення з електронної адреси представника позивача призвела до перевищення встановленого адміністратором ліміту розміру поштового файлу, у зв`язку з чим відправнику було сформовано повідомлення про відмову в доставці. ОСОБА_1 посилається на положення підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, відповідно до яких платник податків має право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність контролюючих органів у порядку, встановленому законом. Також позивач зазначає, що згідно з пунктом 56.1 статті 56 ПК України рішення контролюючих органів можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Крім того, позивач посилається на частину першу статті 18 Закону України «Про адміністративну процедуру», якою гарантовано право особи на оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністративного органу в адміністративному та/або судовому порядку. Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 вважає протиправними дії та бездіяльність ДПС України щодо розгляду скарги на податкові повідомлення-рішення від 18.11.2024 №№49892/10-36-24-05/НОМЕР_1, 49886/10-36-24-05/НОМЕР_1 та 49889/10-36-24-05/НОМЕР_1, а самі податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області такими, що підлягають скасуванню.
Представник Державної податкової служби України подав відзив на позовну заяву (документ сформований в системі «Електронний суд» 30.05.2025), у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначив, що підставою для проведення контрольних заходів стало отримання листа Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ, відповідно до якого протягом 2023 року ОСОБА_1 здійснювалися значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів електронних платіжних засобів (р2р-платежів). На підставі зазначеної інформації контролюючим органом на податкову адресу позивача направлено письмовий запит від 07.05.2024 №4778/12/10-36-24-08 щодо неподання декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, який, за твердженням відповідача, був вручений позивачу особисто 15.05.2024. Водночас декларація про майновий стан і доходи за 2023 рік, а також документи на підтвердження сплати податків до контролюючого органу не надходили. Надалі, на підставі положень Податкового кодексу України та наказу від 01.08.2024 №2077-п, ГУ ДПС у Київській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача за період з 01.01.2023 по 31.12.2023. Відповідач зазначає, що позивача належним чином повідомлено про проведення перевірки шляхом направлення письмового повідомлення від 01.08.2024 №510/10-36-24-05 та копії наказу про проведення перевірки, які, за твердженням відповідача, були вручені позивачу 08.08.2024. Також відповідач вказує, що наказ про проведення перевірки відповідає вимогам підпункту 81.1 статті 81 ПК України. За твердженням відповідача, порядок та підстави проведення документальної позапланової невиїзної перевірки були дотримані, а всі документи, пов`язані з перевіркою, направлялися за податковою адресою позивача відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України. Водночас позивач не надав до перевірки та до суду документів на підтвердження характеру і походження отриманих коштів. За результатами перевірки складено акт від 30.09.2024 №48308/10-36-24-05/НОМЕР_1. Відповідач зазначає, що на підставі інформації Національного банку України, викладеної у листах від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ та від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ, встановлено здійснення позивачем у 2023 році р2р-переказів на суму 1 833 334,60 грн, які, на думку відповідача, підлягали включенню до загального оподатковуваного доходу та відображенню у річній декларації про майновий стан і доходи. Посилаючись на положення Закону України «Про платіжні послуги» та Податкового кодексу України, відповідач вказує, що позивачем було занижено загальний річний оподатковуваний дохід за 2023 рік на суму 1 833 334,60 грн, у зв`язку з чим визначено податок на доходи фізичних осіб у сумі 330 000,23 грн та військовий збір у сумі 27 500,01 грн. Крім того, відповідач зазначає про порушення позивачем вимог підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 176.1 статті 176, пунктів 179.1, 179.2 статті 179 ПК України у зв`язку з неподанням декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, за що на підставі пункту 120.1 статті 120 ПК України застосовано штраф у розмірі 340,00 грн. Відповідач наголошує, що акт перевірки містить посилання на відповідні норми законодавства, опис встановлених порушень та розрахунки податкових зобов`язань, а тому податкові повідомлення-рішення від 18.11.2024 №49886/10-36-24-05/НОМЕР_1, №49892/10-36-24-05/НОМЕР_1 та №49889/10-36-24-05/НОМЕР_1 є правомірними, а позовні вимоги необґрунтованими. Крім того, ДПС України зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті ГУ ДПС у Київській області, у зв`язку з чим саме цей орган має бути належним відповідачем у справі, а ДПС України є неналежним відповідачем.
Представник Головного управління Державної податкової служби України у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України скористався правом на подання письмового відзиву на позовну заяву (документ сформований в системі «Електронний суд» 30.05.2025), із змісту якого вбачається, що останній просить суд заявлені позовні вимоги позивача залишити без задоволення.
Відповідач зазначає, що підставою для здійснення контрольних заходів стало отримання листа Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів електронних платіжних засобів. Згідно з отриманою інформацією, протягом 2023 року позивач здійснював значні обсяги р2р-переказів. На підставі цієї інформації ГУ ДПС у Київській області направило позивачу за його податковою адресою: АДРЕСА_1, письмовий запит від 07.05.2024 №4778/12/10-36-24-08 щодо неподання декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік. Відповідач зазначає, що запит було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручено позивачу особисто 15.05.2024. Водночас відповідь на запит, документи на підтвердження сплати податку та декларація до контролюючого органу не надходили. У подальшому, на підставі положень Податкового кодексу України, зокрема підпунктів 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1, 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, пунктів 79.1, 79.2 статті 79, пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, та відповідно до наказу від 01.08.2024 №2077-п, було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб при отриманні доходів, у тому числі у вигляді р2р-переказів, за період з 01.01.2023 по 31.12.2023. Відповідач наголошує, що позивача належним чином повідомлено про проведення перевірки: письмове повідомлення від 01.08.2024 №510/10-36-24-05 та копію наказу від 01.08.2024 №2077-п було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення та, за твердженням відповідача, вручено особисто 08.08.2024. Також відповідач зазначає, що наказ про проведення перевірки відповідає вимогам підпункту 81.1 статті 81 ПК України, оскільки містить необхідні реквізити, підстави проведення перевірки, її вид, мету, дату початку, тривалість, період, що перевіряється, підпис уповноваженої посадової особи та печатку контролюючого органу. Посилаючись на пункт 42.2 статті 42 ПК України, відповідач вказує, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за податковою адресою платника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику чи його представнику. При цьому, за даними матеріалів справи, позивач перебував на обліку саме за адресою, на яку направлялися документи, а фізична особа може мати лише одну податкову адресу. У разі зміни облікових даних платник податків зобов`язаний подати уточнені документи до контролюючого органу. За таких обставин ГУ ДПС у Київській області вважає, що підстави та порядок проведення документальної позапланової невиїзної перевірки були дотримані, перевірку проведено з відома позивача, а твердження позивача про процедурні порушення є безпідставними. Відповідач також зазначає, що всі документи, пов`язані з перевіркою, направлялися на адресу позивача, однак позивач не надав до перевірки жодного документального підтвердження отриманого доходу, як і не подав відповідних документів до суду. За результатами перевірки складено акт від 30.09.2024 №48308/10-36-24-05/НОМЕР_1, який було направлено на адресу позивача. Відповідач вказує, що на підставі інформації НБУ, викладеної у листах від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ та від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ, встановлено здійснення позивачем у 2023 році р2р-переказів на суму 1 833 334,60 грн. На думку відповідача, такі кошти підлягали включенню до загального місячного та річного оподатковуваного доходу і відображенню в річній декларації про майновий стан і доходи. Відповідач посилається на Закон України «Про платіжні послуги», яким визначено поняття електронного платіжного засобу, а також зазначає, що р2р-платежі є платежами, які здійснюються безпосередньо між користувачами. Крім того, відповідач посилається на пункт 176.1 статті 176 ПК України, відповідно до якого платник податку зобов`язаний вести облік доходів і витрат, необхідний для визначення загального річного оподатковуваного доходу, якщо він зобов`язаний подавати декларацію. ГУ ДПС у Київській області вважає, що позивач порушив вимоги підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, оскільки занизив загальний річний оподатковуваний дохід за 2023 рік на суму 1 833 334,60 грн. У зв`язку з цим контролюючим органом визначено податок на доходи фізичних осіб у сумі 330 000,23 грн, розрахований за ставкою 18 відсотків. Також відповідач зазначає, що заниження оподатковуваного доходу призвело до заниження військового збору на суму 27 500,01 грн, розрахованого за ставкою 1,5 відсотка, чим порушено пункт 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України. Окремо відповідач зазначає, що позивач не подав декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік з відповідними додатками, чим порушив вимоги підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 176.1 статті 176, пунктів 179.1, 179.2 статті 179 ПК України. З огляду на пункт 120.1 статті 120 ПК України за таке неподання декларації застосовано штраф у розмірі 340,00 грн. Відповідач наголошує, що в акті перевірки наведено відповідні норми законодавства, розкрито зміст встановлених порушень, зазначено період порушення та надано розрахунки податкових зобов`язань. Тому, на думку ГУ ДПС у Київській області, податкові повідомлення-рішення від 18.11.2024 №49886/10-36-24-05/НОМЕР_1, №49892/10-36-24-05/НОМЕР_1 та №49889/10-36-24-05/НОМЕР_1 прийняті правомірно, а позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. ГУ ДПС у Київській області зазначає, що саме цей орган провів документальну позапланову невиїзну перевірку та прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення, у зв`язку з чим ДПС України є неналежним відповідачем у справі №320/23666/25. Відтак відповідач просить замінити Державну податкову службу України як неналежного відповідача на належного відповідача Головне управління ДПС у Київській області.
Представник ДПС України скерував письмовий відзив (документ сформований в системі «Електронний суд» 30.05.2025), у якому зазначає, що на її адресу надійшов адвокатський запит від 24.02.2025 адвоката Макаревича О.С. щодо надання інформації про результати розгляду скарги ОСОБА_1 на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 18.11.2024 №№49892/10-36-24-05/НОМЕР_1, 49886/10-36-24-05/НОМЕР_1, 49889/10-36-24-05/НОМЕР_1, а також копії рішення за результатами розгляду скарги з доказами його направлення. За результатами розгляду запиту ДПС України встановила, що згідно з даними підсистеми «Скарга» інформаційно-комунікаційної системи «Адміністративне та судове оскарження» інформація про адміністративне оскарження ОСОБА_1 рішень контролюючих органів станом на 24.02.2025 відсутня. Також за даними системи електронного документообігу ДПС відсутня реєстрація скарги ОСОБА_1 на вказані податкові повідомлення-рішення. Водночас ДПС України зазначає, що за результатами аналізу вхідної кореспонденції електронної скриньки post@tax.gov.ua за 13.12.2024 встановлено надходження о 16 год 02 хв звіту «Про помилку квоти». У цьому звіті містилася інформація про те, що доставка повідомлення з електронної адреси представника позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 призвела до перевищення встановленої адміністратором квоти розміру поштового файлу, а для відправника було сформовано звіт про відмову в доставці. За результатами розгляду адвокатського запиту ДПС України надала відповідь листом від 06.03.2025 №6343/6/99-00-06-02-02-06. ДПС України посилається на пункт 56.1 статті 56 ПК України, відповідно до якого рішення контролюючого органу можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку, а також на пункт 56.3 статті 56 ПК України, який передбачає подання скарги до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі протягом 10 робочих днів після отримання податкового повідомлення-рішення. За твердженням ДПС України, останнім днем подання скарги на податкові повідомлення-рішення від 18.11.2024 був 13.12.2024. Представник позивача подав скаргу засобами електронного зв`язку саме 13.12.2024 о 16 год 02 хв, що підтверджується наданим до матеріалів справи скріншотом. Водночас ДПС України зазначає, що до позову не додано доказів отримання представником позивача звіту «Про помилку квоти», хоча, на думку відповідача, представник був своєчасно обізнаний про обставини недоставлення листа. ДПС України вважає, що 13.12.2024 позивач мав можливість повторно направити скаргу іншим способом у межах строку, визначеного пунктом 56.3 статті 56 ПК України, оскільки цей день був робочим. Крім того, відповідач звертає увагу, що представником позивача до позову долучено скаргу та рішення контролюючого органу щодо іншого платника податків ФОП ОСОБА_2 , датовані вхідним номером контролюючого органу від 13.12.2024, що, на думку ДПС України, свідчить про обізнаність представника щодо отримання або неотримання податковим органом електронної кореспонденції цього дня. Водночас представником позивача не було вчинено дій для повторного направлення скарги у встановлений строк, а до обставин справи він звернувся лише 24.02.2025. Щодо рішення ДПС України за результатами розгляду скарги відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.06.2019 у справі №826/11001/15, відповідно до якої судовому захисту підлягають лише ті вимоги, задоволення яких відновлює фактично порушені права, свободи чи інтереси особи. На думку ДПС України, рішення за результатами розгляду скарги саме по собі не є юридично значущим для позивача, оскільки не впливає безпосередньо на його права та обов`язки. З огляду на викладене ДПС України вважає, що діяла виключно в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення складені відповідно до Податкового кодексу України. Водночас відповідач наголошує, що позивач не надав до позову належних документів на підтвердження фактичних обставин, на які він посилається.
Позиція сторін по справі, висловлена у судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не прибув.
Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні надав усні пояснення, у яких зазначив про обґрунтованість заявлених позовних вимог, підтримав позов у повному обсязі та просив суд ухвалити рішення про його задоволення.
Представник Державної податкової служби України у судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.
Представник Головного управління Державної податкової служби України у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України у судовому засіданні надав усні пояснення, у яких зазначив про безпідставність заявлених позовних вимог, заперечував проти їх задоволення та просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.
Фактичні обставини справи встановлені судом.
Згідно з наказом Головного управління ДПС у Київській області від 01.08.2024 №2077-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )» наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з 17 вересня 2024 року тривалістю 5 робочих днів, за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, з метою встановлення дотримання вимог податкового законодавства при отриманні доходу громадян, у тому числі у вигляді переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежів).
З листа Державної податкової служби України від 26.03.2024 №8651/7/99-00-24-01-02-07 вбачається, що ДПС України повідомила головні управління ДПС в областях та м. Києві про надходження від Національного банку України листа від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежів) у 2023 році. У листі зазначено про необхідність направлення повідомлень платникам податків щодо обов`язку подання декларацій про майновий стан і доходи за 2023 рік, а також про можливість проведення документальних перевірок у разі неподання декларацій або документального підтвердження доходів.
Згідно з корінцем повідомлення ГУ ДПС у Київській області від 28.03.2024 №16068/6/10-36-24-08 встановлено, що ОСОБА_1 було запрошено до Центру обслуговування платників податків Бориспільської ДПІ ГУ ДПС у Київській області на підставі статті 170 Податкового кодексу України з питань декларування доходів, отриманих протягом 2023 року.
Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0600906170270 Головним управлінням ДПС у Київській області 04.04.2024 скеровано на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , рекомендований лист. Відповідно до примітки у повідомленні поштове відправлення вручено 10.04.2024 особисто адресату.
З письмового запиту Головного управління ДПС у Київській області від 07.05.2024 №4778/6/10-36-24-08, адресованого ОСОБА_1 , вбачається, що контролюючим органом отримано інформацію від Національного банку України щодо значних обсягів р2р-переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ протягом 2023 року. У запиті зазначено про неподання ОСОБА_1 декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, а також про заниження загального річного оподатковуваного доходу за 2023 рік на суму 1 833 334,60 грн. Запитом запропоновано надати пояснення та їх документальне підтвердження щодо джерел походження коштів, а також інформацію та документи щодо оподаткування отриманих доходів. У документі зазначено про можливість проведення документальної позапланової перевірки у разі ненадання пояснень та документального підтвердження протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0600918287814 вбачається, що Головним управлінням ДПС у Київській області 09.05.2024 скеровано на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , рекомендований лист із приміткою « 307 каб р2р-платежі». Відповідно до примітки у повідомленні поштове відправлення вручено 15.05.2024 особисто адресату.
Відповідно до повідомлення Головного управління ДПС у Київській області від 01.08.2024 №510/10-36-24-05 вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про проведення з 17 вересня 2024 року за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5-а, документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства при отриманні доходу громадян, у тому числі у вигляді переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежів), за період з 01.01.2023 по 31.12.2023. У повідомленні зазначено про необхідність подання пояснень та документів, які підтверджують дані податкової декларації, бухгалтерського та податкового обліку, а також інших документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів. 
Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0600948093690 Головним управлінням ДПС у Київській області 01.08.2024 скеровано на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , рекомендований лист із приміткою «КПР 24-05 Наказ (р2р) Шишковська». Відповідно до примітки у повідомленні поштове відправлення вручено 08.08.2024 особисто адресату. 
Головним державним інспектором відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС в Київській області Шишковською Наталією Миколаївною, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи з фізичних осіб до бюджету при отримані доходу громадян, у тому числі у вигляді переказів між рахунками фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р платежів) за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Перевірка проводилась з 17.09.2024 року по 30.09.2024 року за період 01.01.2023 по 31.12.2023.
30.09.2024 Відповідачем було складено акт від №48308/10-36-24 05/НОМЕР_1 та встановлено порушення Позивачем вимог:- пп.49.18.4 п.49.18 ст. 49 розділу ІІ, п.176.1 ст. 176, п.179.1, п 179.2 ст. 179 розділу ІV Кодексу фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 , декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік до Головного управління ДПС у Київській області не подано.- ч. «д» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 Кодексу фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 занижено загальнорічний оподатковуваний дохід за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року на суму 1 833 334,60 грн. та відповідно занижено суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету за 2023 рік на 330 000,23 грн.- п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) встановлено заниження оподаткованого доходу фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року на суму 1 833 334,60 грн., що призвело до заниження військового збору на суму 27 500,01 грн.
09.10.2024 скеровано адвокатський запит, у якому представник позивача просив надати інформацію щодо проведення документальної позапланової перевірки ОСОБА_1 , надати копію наказу про її проведення, копію акту перевірки та інформацію щодо винесення податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки із доказами їх направлення та вручення. У запиті зазначено, що 08.10.2024 адвокату стало відомо про проведення ГУ ДПС у Київській області документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 
11.10.2024 ГУ ДПС у Київській області розглянуло адвокатський запит та листом 45310/6/10-36-24-05 повідомило про проведення на підставі наказу від 01.08.2024 №2077-П документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.12.2023. У листі зазначено, що перевіркою встановлено порушення підпунктів 14.1.94, 14.1.98 статті 14, пункту 176.1 статті 176, пунктів 179.1, 179.2 статті 179 ПК України, а саме неподання декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік та заниження загального річного оподатковуваного доходу за 2023 рік на суму 1 833 334,60 грн, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 330 000,23 грн та військового збору на суму 27 500,01 грн. Також у листі зазначено про направлення позивачу акта перевірки від 30.09.2024 №48308/10-36-24-05/ НОМЕР_1 та письмового запиту від 07.05.2024 №4778/12/10-36-24-08 з додатками, із зазначенням трек-номерів поштових відправлень.
З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0303500036179 вбачається, що Головним управлінням ДПС у Київській області скеровано на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , рекомендований лист із приміткою «Акт/Р2Р Шишковська (24-05)». Відповідно до примітки у повідомленні поштове відправлення вручено 31.10.2024 особисто адресату.
За результатами перевірки було винесено податкові повідомлення - рішення від 18.11.2024 № 49886/10-36-24-05/НОМЕР_1; від 18.11.2024 № 49892/10-36-24 05/НОМЕР_1; від 18.11.2024 № 49889/10-36-24-05/ НОМЕР_1 .
З податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 18.11.2024 №49886/10-36-24-05/ НОМЕР_1 форми «ПС» вбачається, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки, оформленої актом від 30.09.2024 №48308/10-36-24-05/НОМЕР_1, встановлено порушення ОСОБА_1 вимог підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 176.1 статті 176, пунктів 179.1, 179.2 статті 179 Податкового кодексу України, а саме неподання декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік. У зв`язку з цим до платника податків застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 340,00 грн відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України.
З податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 18.11.2024 №49889/10-36-24-05/ НОМЕР_1 форми «Р» вбачається, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки, оформленої актом від 30.09.2024 №48308/10-36-24-05/ НОМЕР_1 , встановлено порушення ОСОБА_1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, а саме заниження військового збору за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 на суму 27 500,01 грн у зв`язку із заниженням оподатковуваного доходу. Податковим повідомленням-рішенням визначено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 34 375,01 грн, з яких 27 500,01 грн за основним платежем та 6 875,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.
З податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 18.11.2024 №49892/10-36-24-05/ НОМЕР_1 форми «Р» вбачається, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки, оформленої актом від 30.09.2024 №48308/10-36-24-05/НОМЕР_1, встановлено порушення ОСОБА_1 підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, пунктів 179.1, 179.2 статті 179 Податкового кодексу України, а саме заниження загального річного оподатковуваного доходу за 2023 рік на суму 1 833 334,60 грн та заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 330 000,23 грн. Податковим повідомленням-рішенням визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 412 500,29 грн, з яких 330 000,23 грн за основним платежем та 82 500,06 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.
З повідомлення про оскарження податкових повідомлень-рішень від 18.11.2024, підписаного представником ОСОБА_1 адвокатом Макаревичем О.С., вбачається, що Головне управління ДПС у Київській області повідомлено про оскарження в адміністративному порядку податкових повідомлень-рішень від 18.11.2024 №49886/10-36-24-05/НОМЕР_1, №49892/10-36-24-05/НОМЕР_1 та №49889/10-36-24-05/НОМЕР_1.
Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0600984958126 вбачається, що Головним управлінням ДПС у Київській області 19.11.2024 скеровано на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , рекомендований лист із приміткою «КПР/24-05/ППР/р2р/Шишковська». Відповідно до примітки у повідомленні поштове відправлення вручено 28.11.2024 особисто адресату.
05.12.2024 позивач подав скарги на податкові повідомлення-рішення від 18.11.2024 №49892/10-36-24-05/НОМЕР_1, №49886/10-36-24-05/НОМЕР_1 та №49889/10-36-24-05/НОМЕР_1, у яких просив Державну податкову службу України скасувати вказані податкові повідомлення-рішення, прийняті ГУ ДПС у Київській області за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки. У скарзі зазначено, що перевіркою встановлено неподання декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, заниження оподатковуваного доходу на суму 1 833 334,60 грн, донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 330 000,23 грн та військового збору у сумі 27 500,01 грн. Також у скарзі наведено відомості про рух коштів по банківських картках та зазначено про отримання позивачем грошових переказів через платіжні системи. 
24.02.2025 представник ОСОБА_1 надіслав адвокатський запит, у якому просив надати інформацію про наслідки розгляду скарги від 05.12.2024 на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 18.11.2024 №49892/10-36-24-05/НОМЕР_1, №49886/10-36-24-05/НОМЕР_1 та №49889/10-36-24-05/НОМЕР_1, а також надати копії рішень ДПС України, прийнятих за результатами розгляду вказаної скарги, із доказами їх направлення.
З листа Державної податкової служби України від 28.02.2025 №5870/6/99-00-06-02-02-06, адресованого адвокату Макаревичу О.С., вбачається, що ДПС України повідомила про продовження строку розгляду адвокатського запиту від 24.02.2025 у зв`язку з необхідністю пошуку серед значної кількості даних та зазначила, що інформацію буде надано у строки, визначені частиною 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Листом від 06.03.2025 №6343/6/99-00-06-02-02-06 ДПС України повідомила про відсутність у системі електронного документообігу реєстрації скарги ОСОБА_1 на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 18.11.2024 №49892/10-36-24-05/НОМЕР_1, №49886/10-36-24-05/НОМЕР_1 та №49889/10-36-24-05/НОМЕР_1. У листі також зазначено, що за результатами аналізу вкладки вхідної кореспонденції електронної скриньки ДПС України post@tax.gov.ua за 13.12.2024 встановлено надходження о 16 год. 02 хв. звіту про помилку квоти, який містить інформацію про те, що доставка повідомлення з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 призвела до перевищення розміру поштового файлу, встановленого адміністратором, а також інформацію про створення для відправника звіту про відмову в доставці. 
На виконання вимог ухвал суду про витребування доказів до матеріалів справи подано документи, з яких судом встановлено наступне.
До матеріалів справи долучено лист ГУ ДПС у Київській області від 27.10.2025 №9732/8/10-36-05-03, адресований ДПС України, у якому зазначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводилась на підставі інформації, отриманої від ДПС України листом від 26.03.2024 №8651/7/99-00-24-01-02-07, яким було доведено інформацію Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежів), у тому числі ОСОБА_1 . Також у листі міститься прохання надати копію листа Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ.
У матеріалах міститься лист ДПС України від 26.03.2024 №8651/7/99-00-24-01-02-07, адресований головним управлінням ДПС в областях та м. Києві, відповідно до якого ДПС України надіслала інформацію, надану Національним банком України листом від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ (вх. ДПС №33529/5 від 22.03.2024), щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежів) у 2023 році. Листом також доручено забезпечити направлення платникам податків повідомлень про обов`язок подання декларацій про майновий стан і доходи за 2023 рік та інформувати ДПС України про результати проведеної роботи.
На виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду у справі №320/23666/25 до матеріалів справи долучено лист ТОВ «Гугл» («Google Україна»), у якому зазначено, що компанія Google Україна не володіє, не контролює та не має доступу до запитуваної інформації щодо автоматичного повідомлення Gmail про неможливість доставки електронного листа від 13.12.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1. Також у листі вказано, що Google Україна не є постачальником сервісів Gmail та не уповноважена на отримання чи обробку відповідної інформації, а для отримання таких відомостей рекомендовано звертатися безпосередньо до Google Ireland Limited або Google LLC.
До матеріалів справи долучено лист Національного банку України від 09.02.2024 №57-0008/60696/БТ, адресований Державній податковій службі України, у якому зазначено, що Національний банк України, керуючись частиною п`ятою статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», надав ДПС України інформацію щодо ПІБ, РНОКПП, а також обсягів видаткових та прибуткових операцій фізичних осіб за різні періоди проведеного аналізу. У листі зазначено, що інформація стосувалась фізичних осіб, які є власниками електронних платіжних засобів та здійснюють платежі на користь осіб, що організовують або проводять азартні ігри без відповідної ліцензії. Також зазначено, що у додатку до листа містяться відомості про ПІБ, РНОКПП фізичних осіб та обсяги видаткових і прибуткових операцій за 2023 рік із зазначенням рахунків та банків, у яких вони відкриті. У листі вказано, що додаток подано на 2262 аркушах та на диску.
Також, до матеріалів справи долучено лист Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/2162/БТ скерований Державній податковій службі України про надання інформації, що може свідчити про правопорушення та/або використовуватися для запобігання, виявлення, припинення, розслідування правопорушень, притягнення винних осіб до відповідальності за їх вчинення з додатком стосовно ОСОБА_1 .
Окремо судом встановлено, що представником позивача до матеріалів справи подано документи стосовно іншого платника податків, які пов`язані зі спірними правовідносинами у даній справі, зокрема докази звернення зі скаргою в порядку статті 56 Податкового кодексу України та документи щодо її направлення до Державної податкової служби України, зокрема наступні.
Із копії електронного листа від 13.12.2024, направленого з електронної адреси «ІНФОРМАЦІЯ_1» на адресу «post@tax.gov.ua», судом встановлено подання доказів скерування скарги на податкові повідомлення-рішення в порядку статті 56 Податкового кодексу України, підписаної кваліфікованим електронним підписом, а також доданого архівного файлу «Доброгорський_скарга.pdf.asice.zip».
Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 09.05.2025 про надання згоди на використання інформації встановлено, що ОСОБА_2 надав адвокату Макаревичу Олександру Сергійовичу згоду на використання інформації щодо нього, отриманої адвокатом під час надання правничої допомоги при оскарженні податкових повідомлень-рішень, для використання під час надання правничої допомоги ОСОБА_1 , а також не заперечив щодо надання відповідної інформації до Київського окружного адміністративного суду або іншого суду України.
З рішення Державної податкової служби України від 05.02.2025 №48977/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги вбачається, що ДПС України розглянула скаргу ОСОБА_2 , подану представником Макаревичем О.С., на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 18.11.2024 №48987/10-36-24-05/3771507033, №48905/10-36-24-05/3771507033 та №48910/10-36-24-05/3771507033. У рішенні зазначено, що ГУ ДПС у Київській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства при отриманні доходу громадян, у тому числі у вигляді переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежів), за період з 01.01.2023 по 31.12.2023. 
У рішенні зазначено, що перевіркою встановлено неподання ОСОБА_2 декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, а також заниження загального річного оподатковуваного доходу на суму 1 596 000,24 грн, що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 287 280,04 грн та військового збору у сумі 23 940,00 грн. Також у рішенні наведено інформацію про рух коштів по банківських рахунках ОСОБА_2 , відкритих у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ОТП БАНК» та АТ «УКРСИББАНК», а також зазначено про надходження грошових коштів від ТОВ «ТЕМА МОДА КОРЕЙН». 
У рішенні вказано, що ГУ ДПС у Київській області направляло ОСОБА_2 письмовий запит від 07.05.2024 №4779/12/10-36-24-08 щодо надання пояснень та копій первинних документів, однак декларація про майновий стан і доходи за 2023 рік до контролюючого органу подана не була. 
Також у рішенні зазначено, що за результатами розгляду скарги ДПС України частково скасувала податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 18.11.2024 №48910/10-36-24-05/3771507033 у частині штрафної санкції у розмірі 40 507,97 грн, а в іншій частині залишила податкові повідомлення-рішення без змін та без задоволення скаргу. 
Також, до матеріалів справи долучено виписку по картці позивача в АТ «».Акцент-Банк» за період з 21.05.2023 по 31.12.2023, виписки по карткових рахунках позивача в АТ КБ «Приватбанк», інформацію про рух коштів по рахунку в АТ «ПУМБ» за період із 01.01.2023 по 31.12.2023, виписка по картковим рахункам позивача в АТ «УКРСИББАНК» за період 01.01.2023 по 31.12.2023, а також довідка про рух коштів по картці АТ «Універсал Банк» за період з 01.01.2023 по 31.12.2023.
Релевантні джерела права, оцінка та висновки суду.
Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. 
Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюється, зокрема система оподаткування, податки і збори.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.
Згідно з п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 36.5 ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту, що відносяться до повноважень митних органів), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з пунктом 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів відповідно до підпункту 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК України.
Податковий контроль відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені статтями 75, 80, 81 ПК України.
За змістом абзацу 1 пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
При цьому, у відповідності до вимог пп.21.1.1, 21.1.4 п.21.1 ст.21 ПК України, посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Щодо підстав проведення перевірки.
Відповідно до п. п. 78.1.2. 78.1. документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності в тому числі такої підстави як неподання платником податків в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом.
Пунктом 79.1 статті 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. 
Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Відповідно до п. 79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. 
Згідно із п.79.3 ст.79 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
Так, судом встановлено в ході судового розгляду, що відповідачем було отримано лист від Національного Банку України від 20.03.2024 № 24-0006/21625/БТ, щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) встановлено, що позивачем протягом 2023 року здійснювались значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ. 
На підставі отриманої інформації, відповідачем на адресу Позивача, а саме: АДРЕСА_1, було направлено письмовий запит від 07.05.2024 № 4778/12/10-36-24-08 щодо неподання декларації про майновий стан та доходи за 2023 рік рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який був вручений особисто 15.05.2024 року.
Однак, як до початку перевірки так і під час її проведення позивачем жодних документів, що стосуються предмета перевірки, а саме: документів та пояснень щодо неподання декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, квитанцій про сплату податку з доходів фізичних осіб та військового збору, копій виписок банків по усіх відкритих рахунках в банку, інших наявних документів, що стосуються предмета перевірки податковому органу не було надано.
Надалі, відповідно до п. п. 191.1.1 п. 191.1 ст. 191, п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79, п.79.2 ст. 79, п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями та відповідно до наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки від 01.08.2024 №2077-п, була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи з фізичних осіб до бюджету при отримані доходу громадян, у тому числі у вигляді переказів між рахунками фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежів) за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 . 
Відповідно до п.79.2 ст.79 позивача повідомлено про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а саме: були надіслані письмове повідомлення від 01.08.2024 № 510/10-36-24-05 та копія наказу Головного управління ДПС у Київській області від 01.08.2024 № 2077-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки. Лист був вручений особисто 08.08.2024.
Таким чином, суд дійшов висновку, що у контролюючого органу були усі належні як юридичні, так і фактичні підстави проведення указаної перевірки.
Щодо подання скарги на податкові повідомлення-рішення
Відповідно до пункту 56.1. ПК України, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПК України).
Згідно з п. 56.3 ст. 56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Абзацом другим п. 56.3 ст. 56 ПК України визначено, що подання скарги в електронній формі засобами електронного зв`язку здійснюється платниками податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Платник податків одночасно з поданням скарги контролюючому органу вищого рівня зобов`язаний письмово повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов`язання або прийнято інше рішення, про оскарження його податкового повідомлення-рішення або будь-якого іншого рішення (п. 56.5 ст. 56 ПК України).
Крім того, процедуру оскарження платниками податків податкових повідомлень-рішень або інших рішень контролюючих органів під час адміністративного оскарження визначено Порядком оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916 (далі - Порядок № 916).
Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку № 916 передбачено, що скарга подається у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку до контролюючого органу вищого рівня протягом десяти робочих днів, що настають за днем отримання платником податків рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Подання скарги в електронній формі засобами електронного зв`язку здійснюється платниками податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку № 916 скарга подається платником податків особисто або через свого представника безпосередньо до уповноваженого контролюючого органу або поштовим відправленням з повідомленням про вручення та описом вкладення або в електронній формі засобами електронного зв`язку.
Платник податків одночасно з поданням скарги до контролюючого органу вищого рівня зобов`язаний письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України) повідомити про це контролюючий орган, який прийняв оскаржуване рішення.
Пунктом 2 розділу V Порядку № 916 передбачено, що днем подання платником податків скарги є: при поданні скарги безпосередньо до контролюючого органу - день фактичного отримання скарги контролюючим органом; при надсиланні скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті; при надсиланні скарги засобами електронного зв`язку - фактична дата отримання скарги контролюючим органом.
Так, судом встановлено вище, що 13.12.2024 представником позивача в електронній формі засобами електронного зв`язку скеровано до Державної податкової служби України скаргу ОСОБА_1 на податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Київській області від 18.11.2024 №№ 49892/10 36-24-05/НОМЕР_1, 49886/10-36-24-05/НОМЕР_1, 49889/10-36-24-05/НОМЕР_1, а саме засобами електронної пошти www.gmail.com на електронну скриньки ДПС post@tax.gov.ua.
Разом з тим, за результатами аналізу вкладки вхідної кореспонденції електронної скриньки ДПС post@tax.gov.ua за 13.12.2024 встановлено надходження о 16 год 02 хв звіту «Про помилку квоти», у якому, зокрема, міститься інформація про те, що доставка повідомлення з електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 призвела до того, що розмір поштового файлу перевищив квоту, задану адміністратором, а також інформацію, що для відправника створено звіт про відмову в доставці.
Так, суд звертає увагу, що на виконання ухвали суду Державною податковою службою України надано пояснення у яких зазначено, що 
електронні адреси mail@tax.gov.ua та info@tax.gov.ua не належать до інформаційних або комунікаційних ресурсів ДПС, а обмеження щодо максимально допустимого обсягу електронних звернень, вкладень, кількості чи періодичності листів нормативно не регламентовані. Також зазначено, що файли розміром до 25 МБ можуть надсилатися як вкладення до електронного листа, а файли більшого розміру можуть надсилатися у вигляді посилань на хмарні сховища. Крім того, вказано, що технічні повідомлення про неможливість доставки формуються автоматично поштовою системою та не зберігаються у поштовій скриньці одержувача.
Також судом встановлено, що відповідно до інформації, наданої ДПС України, меню «Листування з ДПС» приватної частини Електронного кабінету платника податків передбачає можливість надсилання листів до контролюючого органу із завантаженням файлів у форматі PDF розміром не більше 5 МБ. Покрокова інструкція щодо користування вказаним сервісом розміщена у розділі «Допомога» відкритої та приватної частин Електронного кабінету.
Також, суд звертає увагу, що Звіт про помилку квоти в електронному сервісі Gmail генерується автоматично поштовим сервером. Коли надсилається листа на переповнену скриньку, система відправника миттєво отримує системне сповіщення про помилку (так званий Bounce-message або Delivery Status Notification).
Таким чином, представник позивача мав автоматично отримати звіт про помилку та був не позбавлений можливості або завантажити в хмарний сервіс додатки, або зменшити розмір файлів.
Крім цього, суд наголошує, що скарга представником позивача подавалась в останній день строку, а саме 13.12.2024.
Разом з тим, оскільки відправлення здійснювалося о 16 год 02 хв, представник мав можливість скористатися поштовими послугами, до закриття відділень, однак не скористався таким способом надіслання скарги.
Відповідно, суд дійшов висновку, що неподання вчасно скарги на оскаржувані податкові повідомлення-рішення зумовлене виключно діями самого представника позивача, а тому Державною податковою службою України не вчинено жодних протиправних дій.
Ураховуючи наведене, покликання позивача про те, що неподання скарги є підставою для скасування податкових повідомлень-рішень відхиляються судом, як необґрунтовані. 
Щодо суті правопорушень
Відповідно до підп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.
Згідно підп.162.1.1 п.162.1 ст.162 ПК України, платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
За приписами п.163.1 ст.163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Пунктом 164.1 ст.164 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.
Відповідно до підп.164.2.20 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.
Згідно п.164.3 ст.164 ПК України, при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.
Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначений ст.168 ПК України.
За приписами підп.168.2.1 п.168.2 ст.168 ПК України, платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.
Пунктом 167.1 ст.167 ПК України передбачено, що cтавка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Доходи, визначені ст.163 ПК України, є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5 % від об`єкта оподаткування (п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України).
Як видно з матеріалів справи, під час податкової перевірки за відомостями, наданими Державною податковою службою України (лист від 26.03.2024 року №8651/7/99-00-24-01-02-07) від Національного банку України (лист від 20.03.2024 року №24-0006/21625/БТ), встановлено, що у 2023 році позивач отримав дохід у вигляді грошових переказів від фізичних осіб на загальну суму 1 833 334,60 грн, із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі).
P2P-платежі (з англ. peer-to-peer або person-to-person) це грошові перекази від однієї людини іншим людям. P2P-транзакції зазвичай використовуються для оплати послуг або покупок у приватних продавців на онлайн-ринках. Такі платежі можуть використовуватися і для переказів коштів рідним, знайомим, друзям.
Але разом з тим, поповнення рахунків однієї фізичної особи з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), різними фізичними особами в такому обсязі та за відсутності в отримувача належного документального обґрунтування підстав для одержання грошових коштів в такому значному обсязі, свідчить про отримання фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 у 2023 році доходів від певного виду діяльності на території України.
Вказані доходи у сумі 1 8333 334,60 грн, які надійшли на банківські рахунки позивача, останній не задекларував та не спростував той факт, що вказані грошові кошти не є його доходом.
Враховуючи факт ненадання позивачем належних первинних документів з приводу одержання вказаної суми коштів, податковий орган підставою вказав на необхідність сплати ним податку на доходи фізичних осіб в розмірі 18% та військового збору у розмірі 1,5%.
До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15.10.2025 року у справі № 460/11335/24, які в силу приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються судом під час вирішення цього спору.
Щодо посилань позивача на поверхневість акта перевірки та неналежний аналіз походження коштів, суд вказує, що обов`язок документального підтвердження того, що отримані кошти не є об`єктом оподаткування, покладається саме на платника податків. Позивач, визнаючи факт отримання коштів, не надав до суду доказів, які б ідентифікували кожен платіж як такий, що не свідчить про отримання ним доходу, який підлягає оподаткуванню..
Водночас суд відхиляє доводи позивача стосовно того, що контролюючому органу не розкривалася банківська таємниця із зазначенням банків та обсягів операцій по цим рахункам, як підставу для скасування оскаржуваних рішень відповідача, позаяк надходження коштів на банківські рахунки позивача у вказаній сумі підтверджені Національним банком України, за результатами здійснення ним функції нагляду за діяльністю банків та надавачів платіжних послуг, а також аналізу операцій клієнтів фізичних осіб, які використовують електронні платіжні засоби.
Статтею 165 ПК України визначено перелік доходів, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.
Як наслідок саме на позивача, як платника податків, покладається обов`язок доведення того, що отримані ним кошти на його банківські рахунки не є доходом та об`єктом оподаткування відповідно до ст.165 ПК України
Однак позивач не спростував належними доказами відомостей, відображених контролюючим органом у вказаному вище листі та акті перевірки, з приводу того, що отримані на його рахунки кошти не є доходом, який підлягає оподаткуванню згідно ст.165 ПК України.
Також не заслуговують на увагу твердження позивача з приводу того, що податковий орган не вчинив належних дій з метою перевірки походження вказаних коштів, встановлення осіб, які їх перераховували, позаяк приведені позивачем обставини не спростовують факту відображеного в інформації НБУ щодо надходження вищевказаних сум грошових коштів на банківські рахунки, які належать саме позивачу, а не будь-яким іншим особам.
При цьому суд зазначає, що фізична особа, відкриваючи банківські рахунки, зобов`язана знати про стан усіх відкритих нею банківських рахунків, на які надходили кошти, та переліку осіб, які здійснювали такий переказ, а, як наслідок, доводи позивача про те, що відсутність конкретизації рахунків, установ банку та номеру розрахункового рахунку у вказаному листі-запиті та переліку осіб, які здійснювали такий переказ, позбавило позивача можливості чітко зрозуміти, яку інформацію необхідно було надати, не є тими обставинами, наявність яких була перешкодою в реалізації позивачем обов`язку, визначеного п.п.44.1, 44.3 ст.44, підп.73.3.3 п.73.3 ст.73, п.85.2 ст.85 ПК України.
Також суд відхиляє доводи відповідача, що отримання ним заробітної плати по одному з карткових рахунків від ТОВ «ТЕМА МОДА ЮКРЕЙН».
Так, згідно із випискою по картковим рахункам позивача в АТ «УКРСИББАНК» за період 01.01.2023 по 31.12.2023, окремі описи операцій хоч і зазначені як «перерахування заробітної плати співробітнику ТОВ «ТЕМА МОДА ЮКРЕЙН», однак не дають можливості ідентифікувати указане товариство як відправника. 
Разом з тим, суду не були надані належні та допустимі докази того, що позивач працював в товаристві та отримував відповідну заробітну плату.
Окремо суд звертає увагу, що при виплаті заробітної плати роботодавець керується в тому числі Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженим Постановою Правління Національного Банку України від 29.07.2022, відповідно до якого не вказано, що при виплаті заробітної плати юридична особа може використовувати реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі).
Так, інформація про нарахування зарплати працівників відображається на субрахунку 66 "Розрахунки за виплатами працівникам" на рахунку.
Субрахунок 661 "Розрахунки за заробітною платою" відображає нараховану працівникам основну та додаткову зарплату, премії та інші виплати, які підприємство зобов`язане нарахувати працівникам. За дебетом цього субрахунку реєструються виплати, а також утримання, такі як ПДФО, військовий збір, суми аліментів та інші утримання з виплат працівникам.
Субрахунок 662 "Розрахунки з депонентами" використовується для відображення заборгованості підприємства з виплат працівникам у випадку, коли готівка отримана для виплати через касу підприємства, але працівники не отримали її в установлений строк.
Субрахунок 663 "Розрахунки за іншими виплатами" використовується для обліку інших виплат, які не включаються до фонду оплати праці, наприклад, допомога по частковому безробіттю або допомога по тимчасовій непрацездатності.
Нарахована зарплата вважається витратою підприємства (згідно з пунктом 23 НП(С)БО 16 "Витрати"). Витрати на оплату праці відображаються на витратних субрахунках бухгалтерського обліку. Для цього використовуються рахунки класу 9 для відображення витрат на оплату праці, включаючи виробничі, адміністративні та збутові витрати. Також можуть застосовуватися рахунок 23 "Виробництво". Вибір рахунків залежить від категорії працівників, яким нараховано зарплату.
Зарплату працівникам виплачують готівкою за допомогою видаткових касових ордерів або видаткових відомостей відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148. Ці документи підписують керівник і головний бухгалтер або особа, уповноважена керівником.
Якщо зарплату перераховують на банківські рахунки працівників, то відкривається зарплатний проект в обслуговуючому банку. Після цього банку надсилають платіжне доручення та відомість з розподілом сум зарплати на карткові рахунки працівників. Указаний порядок визначений Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженою Постановою правління Національного Банку України від 29.07.2022 № 163. 
Згідно зі статтею 110 Кодексу законів про працю України та статтею 30 Закону України "Про оплату праці", роботодавець зобов`язаний повідомляти працівника про наступні деталі при кожній виплаті заробітної плати: а) загальну суму заробітної плати з розшифруванням за видами виплат; б) розміри і підстави для утримань та утримання зарплати; в) суму заробітної плати, яка підлягає виплаті. Працівник може отримувати розрахунковий лист у паперовому форматі або за його згодою в електронному вигляді.
Однак, жодного з цих документів, які б свідчили про нарахування заробітної плати позивачу ТОВ «ТЕМА МОДА ЮКРЕЙН» до суду подано не було.
Таким чином суд дійшов висновку про правомірність податкових повідомлень рішень від 18.11.2024 № 49892/10-36-24-05/НОМЕР_1 та № 48889/10-36-24-05/НОМЕР_1.

Крім того, відповідно до вимог підп.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Пунктом 49.1 ст.49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Згідно з підп.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.
За приписами п.179.1 ст.179 ПК України, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
Враховуючи факт неподання позивачем річної декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, суд приходить висновку про правомірність застосування відповідачем оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 18.11.2024 № 49886/10-36-24-05/3689909513до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 на підставі п.120.1 ст.120 ПК України, штрафу у розмірі 340,00 грн.
Також суд вказує, що надані представником позивача документи щодо податкової перевірки стосовно третьої особи, судом до уваги не беруть, оскільки не стосуються предмету адміністративної справи № 320/23666/25.
Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності.
Поряд з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує. Наведене випливає зі змісту ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій та рішення, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.
А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.11.2024 року № № 49886/10-36-24-05/НОМЕР_1, 49892/10-36-24-05/НОМЕР_1, 48889/10-36-24-05/НОМЕР_1, визнання дій протиправними необхідно відмовити.
Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
1. У задоволенні адміністративного позову - відмовити. 
2. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 15 травня 2026 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.