Справа № 585/1895/26 
Номер провадження 3/585/524/26 

П О С ТА Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Г.О.Цвєлодуб, розглянувши матеріали, які надійшли з Роменського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, не є собою, звільненою від сплати судового збору,
за порушення ч.3 ст. 126 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 659424, ОСОБА_1 06.05.2026 об 11.02 год. в м.Ромни по вул. Київській керував транспортним засобом «Рено Сценік» державний номер НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом згідно постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування від 22.02.2022 р. ВП №66184538, чим порушив ст.15 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав суду клопотання, у якому свою винуватість заперечив, вказавши про те, що про існування постанови ВДВС він дізнався лише 07.05.26 р. від поліцейського в м.Ромни, а саме під час складання адміністративного протоколу щодо нього. З цього приводу надав пояснення, що він не отримував постанову державного виконавця, оскільки він є діючим військовослужбовцем, виконував завдання у зоній бойових дій з початку повномасштабного вторгнення, а тому від державного виконавця ніяких постанов не отримував та про обмеження у праві керування йому відомо не було. Умислу на порушення заборони (обмеження у праві керування) він не мав, оскільки йому загалом не було відомо про існування виконавчого провадження щодо стягнення аліментів та наявність у нього будь-яких боргових зобов`язань. Як він дізнався про цю обставину, то одразу звернувся до ВДВС і погасив борг, про що державним виконавцем винесено відповідну постанову 13.05.2026 р. 
Проаналізувавши всі надані суду по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Згідноз ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності доч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положенням ч.3 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. 
Відповідно до вимог ст.10 та ст.11 КУпАП адміністративні правопорушення можуть бути вчинені умисно або з необережності, проте для обох форм вини згідно з диспозицією ч.3 ст.126 КУпАП притаманна обізнаність особи у тому, що вона, будучи обмеженою у праві керування транспортним засобом, порушила вказане обмеження та керувала транспортним засобом. 
Встановлено, що постановою старшого державного виконавця Роменського відділу ДВС у Роменському Районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.02.2022 р. по ВП № 66184538 ОСОБА_1 було тимчасово обмежено у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
У той же час до матеріалів справи уповноваженою на складання протоколу особою не було долучено будь-якого належного та допустимого доказу, який би містив відомості про обізнаність ОСОБА_1 про існування обмеження у праві керування транспортними засобами, з огляду на винесення постанови щодо обмеження такого права ще 22.02.2022 року, як на дату складання протоколу, так і на дату його розгляду.
Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. 
За приписами ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Тобто, обов`язок надання доказів того, що ОСОБА_1 знав, що відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, за законом покладається на службову особу, що склала протокол про адміністративне правопорушення.
Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 було відомо про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, органами поліції не надано. Зокрема, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не казав, що йому відомо про обмеження у праві керування транспортним засобом і таких питань йому працівники поліції не задавали. Також в матеріалах справи відсутні будь-які дані про обізнаність ОСОБА_1 щодо вказаної обставини.
Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.)
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Аналіз матеріалів справи відносно ОСОБА_1 дають суду підстави вважати, що до протоколу не долучені докази, які б мали містити фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, згідно з матеріалами, доданими до клопотання ОСОБА_1 , 13 травня 2026 року старшим державним виконавцем Роменського відділу ДВС у Роменському Районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по ВП № 66184538 винесено постанову про скасування відносно ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
З наведеного вбачається, що на момент розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 сплатив наявну заборгованість по аліментах та станом на 13 травня 2026 року вона відсутня.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.126 КУпАП необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1ст.247 цього кодексу, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статями 9, 10, 11, 126, 247, 251, 256, 266, 283-284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 10 днів дня винесення постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ