П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/4642/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л. 
Суддя-доповідач - Слободонюк М.В. 
20 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Слободонюка М.В. 
суддів: Канигіної Т.С.  Кузьмишина В.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови про накладення штрафу від 10.03.2026 ВП №79932610 в розмірі 5100,00 грн.
Рішенням Хмельницький окружного адміністративного суду 16 квітня 2026 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Відповідач не скористався правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу, що в силу ч.4 ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
З огляду на викладене, враховуючи неявку сторін в судове засідання, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №79932610 з примусового виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.12.2025 №560/35/25 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ з 26.11.2024 в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, зазначеної у довідках від 26.11.2024 №328/Ш/22-01-10-02-06 та №329/Ш/22-01-10-02-06, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області, з урахуванням виплачених сум.
07.01.2026 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №79932610.
Надалі, 12.02.2026 державним виконавцем направлено боржнику вимогу, якою зобов`язано його повідомити причини невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №560/35/25 та виконати таке рішення в порядок та спосіб, визначений виконавчим документом.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у своєму повідомленні від 24.02.2026 зазначило, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.02.2025 Головним управлінням 08.12.2025 призначено, здійснено нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ з 26.11.2024 в розмірі 60 відсотків сум заробітної плати, зазначеної у довідках від 26.11.2024 №328/Ш/22-01-10-02-06 та №329/Ш/22-01-10-02-06, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області, з урахуванням виплачених сум. Розмір пенсії після перерахунку станом на 26.11.2024 склав 23610,00 грн. Сума доплати за період з 26.11.2024 по 31.12.2025 становить 146396,87 грн, в тому числі за минулий час з 26.11.2024 по 25.11.2025 в сумі 133959,29 грн та перерахованих сум пенсій за рішенням суду за період з дати набрання рішенням законної сили з 26.11.2025 по 31.12.2025 в сумі 12437,58 грн.
У свою чергу, 05.03.2026 на адресу відповідача надійшла заява стягувача, якою повідомлено державного виконавця про те, що рішення суду у справі №560/35/25 боржником належним чином не виконується.
Під час перевірки інформації та доданих документів до відповіді на постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що рішення суду боржником не виконано, а саме, згідно розрахунку пенсії стягувача по пенсійній справі за № 968090153614 вбачається, що станом на 08.12.2025 розмір пенсії на виконання рішення суду становить 23610,00 грн., а виплачується 12949,22 грн. Наведене з позиції державного виконавця свідчить про невиконання рішення суду у спосіб та порядок визначений виконавчим документом в частині перерахунку та виплати поточної пенсії стягувачу.
Отже, державний виконавець встановивши факт неналежного виконання судового рішення боржником, виніс постанову від 10.03.2026 ВП №79932610, якою за невиконання рішення суду без поважним причин накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.
Вважаючи таку постанову про накладення штрафу від 10.03.2026 протиправною, позивач звернувся до суду позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент прийняття державним виконавцем спірної постанови рішення суду в повному обсязі боржником не виконано та розмір пенсії стягувача не виплачується належним чином.
У відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до положень пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Частиною 6 статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).
Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями ст.75 Закону №1404-VIII.
Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Відтак, накладення штрафу у разі невиконання без поважних причин боржником рішення є обов`язком посадової особи органу ДВС, який встановлюється з метою спонукання боржника належним чином виконати рішення.
Поважними причинами невиконання можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення та повинні бути підтверджені належними доказами.
Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.02.2025 у справі №560/35/25, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ з 26.11.2024 в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, зазначеної у довідках від 26.11.2024 №328/Ш/22-01-10-02-06 та №329/Ш/22-01-10-02-06, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області, з урахуванням виплачених сум.
З метою примусового виконання зазначеного рішення державним виконавцем 07.01.2026 відкрито виконавче провадження ВП №79932610.
Відповідно до частини шостої статті 26 Закону України “Про виконавче провадження” боржнику надається строк для добровільного виконання рішення суду.
Однак, як правильно встановив суд першої інстанції, станом на момент перевірки виконання рішення та винесення постанови про накладення штрафу від 10.03.2026, боржником не надано державному виконавцю доказів повного та фактичного виконання судового рішення у спосіб та порядок, визначений виконавчим документом, оскільки як слідує з матеріалів справи Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області продовжує виплачувати стягувачу пенсію у попередньому розмірі 12949,22 грн. 
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що станом на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення (10.02.2026) матеріали виконавчого провадження не містили належних доказів вчинення боржником дій, спрямованих на повне виконання судового рішення у справі № 560/35/25, що б давало державному виконавцю підстави вважати судове рішення виконаним.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що приймаючи оскаржувану постанову від 10.03.2026 ВП №79932610 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн відповідач діяв у спосіб і порядку, визначеному Законом №1404-VIII, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відсутні.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оскільки, ключові доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 4 ст.272, 328, 329 КАС України.

Головуючий	 		Слободонюк М.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Канигіна Т.С.    Кузьмишин В.М.