"17" червня 2026 р. Справа № 363/2390/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року         м. Вишгород
Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП. Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №079797 від 24.03.2026 року слідує, що 24.03.2026 року о 17 год. 10 хв. в селі Пірнове по вул. Миру, 24, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом АЗЛК, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу Drager 6820, номер тесту 885, результат огляду – 1,23 проміле, чим порушив п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, до суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 623192 від 24.03.2026 року слідує, що 24.03.2026 року о 17 год. 10 хв. в селі Пірнове по вул. Миру, 24, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом АЗЛК, державний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом на строк 5 років відповідно до постанови Вишгородського районного суду Київської області , чим порушив п. 2.1.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
19.05.2026 року постановою Вишгородського районного суду Київської області об`єднано в одне провадження справу 363/2390/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП зі справою №363/2391/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та присвоєно їм номер 363/2390/26.
19.05.2026 року та 17.06.2026 року через підсистему «Електронний суд» від адвоката Халупка С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких зазначив, що відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували як подію адміністративних правопорушень, так і вину ОСОБА_1 у їх вчиненні. Звертав увагу на те, що ОСОБА_1 не знав про те, що він вже був позбавлений права керування транспортним засобом. В наданих матеріалах справи причина зупинки транспортного засобу, яким нібито керував ОСОБА_1 , не вказана у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №623192, не задокументована належним та допустимим чином, і в матеріалах справи взагалі відсутні допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , тим паче порушення ним таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку ТЗ навіть якщо б він ним керував і таких положень статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» які б дозволяли спілкуватись із ним. Уповноваженим працівником поліції що складав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 623192 не додано до самого протоколу про адміністративне правопорушення належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за частинами другою - четвертою статті 126 КУПАП. Таким чином, справа за ч. 5 ст. 126 КУПАП відносно ОСОБА_1 , не містить доказів того, що у період з 24.03.2025 року по 24.03.2026 ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене частинами 2-4 ст. 126 КУПАП, що є обов?язковою умовою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУПАП. Також, зазначає, що оскільки працівниками поліції до матеріалів справи за протоколом серії ААБ №079797 не долучено належних доказів того, що ОСОБА_1 взагалі керував транспортним засобом, то всі наступні вимоги працівників поліції в тому числі вимогу на проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП. Щодо відеозаписів, зазначив, що вони не фіксують жодних доказів протиправної поведінки ОСОБА_1 , як і не фіксують керування ним транспортним засобом та моменту зупинки транспортного засобу. Сторона захисту вказує, що висновки працівників поліції щодо керування ОСОБА_1 , транспортним засобом в стані алкогольного алкогольного сп?яніння є недійсними та протиправними. Кваліфікація адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 є неправомірною та нічим не аргументованою. Огляд сп?яніння ОСОБА_1 є недійсним, оскільки був проведений з грубими порушеннями відповідної процедури та вимог встановлений законом спосіб ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп?яніння у найближчому закладі охорони здоров?я, що додатково свідчить про протиправність дій поліцейських та здобуття ними доказів незаконним шляхом. Просить суд справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 347 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином.
Адвокат Халупко С.В. в судовому засіданні (в режимі відеконференції) заперечив проти доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та просив суд звернути увагу на істотні процесуальні порушення, допущені під час оформлення матеріалів справи. Зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУПАП не вказано причину зупинки транспортного засобу. На думку захисника, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом особою, щодо якої складено протокол. Також, не зазначено підстав спілкування працівників поліції з особою та відсутні докази законності зупинки транспортного засобу. Захисник звернув увагу суду на необ`єктивність та упередженість дій працівників поліції. Вказав, що до матеріалів справи не долучено відомостей щодо технічного засобу відеофіксації (бодікамери), відсутні документи про її реєстрацію та використання. Відеозапис, на який посилаються працівники поліції, не долучено до протоколу та матеріалів справи належним чином. Також захисник звернув увагу на зміст протоколу та правильність кваліфікації правопорушення. Зазначив, що у протоколі міститься посилання на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, однак не зазначено номер судової справи та реквізити рішення, яким його було позбавлено такого права. Відсутні докази факту позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами. Крім того, захисник вказав, що до матеріалів справи не долучено доказів того, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, у зв?язку з чим, на його думку, відсутні підстави для притягнення до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Посилаючись на практику Верховного Суду, захисник наголосив на відсутності належних доказів керування транспортним засобом, відсутності законних підстав для його зупинки та подальшого спілкування працівників поліції з особою. Також, захисник зазначив про порушення вимог законодавства під час проведення огляду на стан сп?яніння, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого проводився огляд, не долучено результатів тестування приладом «Drager». Крім того, у протоколі відсутні відомості щодо серії та номера службового посвідчення працівника поліції, який склав протокол. У зв`язку з викладеним захисник просив суд врахувати зазначені порушення під час оцінки доказів та ухвалення рішення у справі. Справу відносно ОСОБА_1 про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 347 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Вимогами статті 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою ст. 126 КУпАП.
Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Пунктом 2.1а ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч. 3 ст. 130 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
За змістом п.2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Стаття 14 ЗУ «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» - поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 1.3 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року за №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Так, відповідно до вимог п. 2.9. а ПДР України - водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Стаття 266 КУпАП визначає, що особи, які керують зокрема транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Так, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння, в інших закладах забороняється. При цьому о гляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Суд зазначає, що порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за №1395. Так, відповідно до розділу Х цієї Інструкції, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають зокрема у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).
Вищевказані вимоги також дублюються Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за №1103, де передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають зокрема у стані а сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Так, о гляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Крім того, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року за №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Таким чином, зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції ст. 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.
Так, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ № 079797 від 24.03.2026 року та серії ЕПР1 № 623192 від 24.03.2026 року; тестом №885 від 24.03.2026 року, відповідно до якого результат тесту 1,23 % проміле; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що огляд проводився за допомогою Алкотестр «Драгер» 6820, проба позитивна 1.23 % проміле;актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння 1,23 % проміле; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5643101 від 04.09.2025 року; копією постанови Вишгородського районного суду Київської області від 09.01.2026 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн.; копією постанови Вишгородського районного суду Київської області від 17.11.2025 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.; копією постанови Вишгородського районного суду Київської області від 05.12.2025 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн; копією паспорта ОСОБА_1 із за стосунку «Дія»; листом інспектора САП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, згідно з яким ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .
Факти, викладені в протоколах також підтверджуються відеозаписами до вказаних вище протоколів.
Разом з тим, суд критично ставиться до наданих пояснень адвокатом Халупко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , а саме, щодо відсутні належних та допустимих доказів керування транспортним засобом особою, щодо якої складено протокол. Оскільки, з протоколу серії ААБ № 079797 від 24.03.2026 року вбачається, що особисто ОСОБА_1 зазначив у даному протоколі про факт керування ним транспортним засобом, а саме «зламалася сварка їздив до кума за нею, а так взагалі нікуди не думав їхати». Разом з тим, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 24.03.2026 року керував транспортним засобом АЗЛК, державний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, з переду автомобіль не мав державного знаку, під час спілкування з ним працівниками поліції було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився, з порушенням згоден. Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи захисника ОСОБА_1 – адвоката Халупко С.В. не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, спростовуються дослідженими судом доказами та в своїй сукупності мають формальний характер та спрямовані на ухилення особи від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними та допустимим і доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер вчинених правопорушень, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчинених ним правопорушень та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин вчинення правопорушення та пом`якшуючи обставини щире розкаяння винного, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідно до ст. 36 КУпАП.
Частина 1 ст. 29 КУпАП зазначає, що конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. При цьому конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України. З урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки АЗЛК, державний номер НОМЕР_1 , яким він керував в момент складання щодо нього відповідного протоколу, суд вважає за можливе не застосовувати оплатне вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 40-1, 126, 130, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 126 ч. 5, 130 ч. 3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, а саме - у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна) тисяча гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок..
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Повний текст постанови складено 19.06.2026 року.

Суддя Баличева М.Б.