ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2026 р. справа № 300/1427/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій 

ВСТАНОВИВ:
Адвокат Головатюк Іван Миколайович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 : до страхового стажу - період догляду за дитиною до 3-х річного віку згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 28.03.2006 ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ); період отримання виплати допомоги по безробіттю з 09.10.2000 по 02.03.2001 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_2 від 18.10.1993; до пільгового стажу: періоди роботи згідно з довідкою № 87 від 29.08.2025;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 : до страхового стажу - період догляду за дитиною до 3-х річного віку згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 28.03.2006 ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ); період отримання виплати допомоги по безробіттю з 09.10.2000 по 02.03.2001 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_2 від 18.10.1993; до пільгового стажу: періоди роботи згідно з довідкою № 87 від 29.08.2025;
зарахувати до страхового стажу гр. ОСОБА_1 періоди роботи за 2019-2025 роки на території Республіки Польщі;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсію за віком на пільгових умовах.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.03.2026 дану позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: зміст позовних вимог щодо відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (а.с. 80, 81).
На виконання ухвали суду позивачем усунуто недоліки позовної заяви у встановлений ухвалою строк шляхом подання виправленої редакції позовної заяви без зазначення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області як відповідача, оскільки у позивача відсутні позовні вимоги до вказаного управління ПФУ (а.с. 83-100).
Ухвалою від 31.03.2026 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження в даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) (а.с. 102, 103).
Позовні вимоги мотивовані тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області допустило протиправні дії щодо відмови у зарахуванні позивачу: до страхового стажу - період догляду за дитиною до 3-х річного віку згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 28.03.2006 ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ); період отримання виплати допомоги по безробіттю з 09.10.2000 по 02.03.2001 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_2 від 18.10.1993; до пільгового стажу: періоди роботи згідно з довідкою № 87 від 29.08.2025. Також. позивачу підлягає до зарахування до страхового стажу період роботи за 2019-2025 роки на території Республіки Польщі.
31.03.2026 отримало копію ухвали суду про відкриття провадження в даній адміністративній справі, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 104 зворот). Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, правом на подання відзиву на позов, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
Згідно частини 6 статті 162, частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 16.10.2025 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії (за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV) та доданими до заяви документами.
В зв`язку із призначенням пенсій за принципом екстериторіальності та єдиної черги завдань, заява позивача про призначення пенсії розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
За результатами розгляду заяви та наданих до неї документів прийнято рішення від 23.10.2025 № 091630026701, яким заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV у зв`язку із відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.
Зазначено, що вік заявника: 51 рік. Враховано страховий стаж: 11 років 5 місяців 23 дні; пільговий стаж заявника (Список № 1) - 0 років 0 місяців 0 днів.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності стажу роботи не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За результатом розгляду документів, доданих до заяви:
до страхового стажу не зараховано:
- період догляду за дитиною до 3-х річного віку згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 28.03.2006 ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки відсутня печатка про видачу паспорта, скан-копії паспорта не надано;
- період отримання виплати допомоги по безробіттю з 09.10.2000 по 02.03.2001 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_3 від 18.10.1993, оскільки дата закінчення виплати не відповідає даті наказу про закінчення виплати (11.05.2001), що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993р. № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993р. за № 110.
до пільгового стажу не зараховано:
- періоди роботи згідно з довідкою № 87 від 29.08.2025, оскільки довідка не відповідає Додатку 5, а саме довідка підписана Фахівцем з кадрової роботи, довіреність на право підпису не надано, за Головного бухгалтера стоїть розпис в.о. Генерального директора, довіреність надано в копії. Згідно з п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12,08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній", у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (Додаток № 5), які повинні бути підписані керівником, головним бухгалтером, начальником відділу кадрів (а.с. 18-20).
На адвокатський запит № 11/12-25-2 від 11.12.2025 (вх. № 21413/8 від 15.12.2025) в інтересах ОСОБА_3 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповіддю від 10.12.2025 № 0900-0220-8/63242 повідомило, що оскільки, відповідно до п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (Додаток № 5), які повинні бути підписані керівником, головним бухгалтером, начальником відділу кадрів. До електронної пенсійної справи ОСОБА_1 долучено акти перевірок № 0900-0903-1/7754, № 0900-0903-1/7753 від 11.11.2025 довідок про заробіток (№ 152 і 153 від 22.08.2025), а також акт перевірки довідок про пільговий стаж роботи № 87 і № 604 від 29.08.2025 (№ 0900-0903-1/7847 від 13.11.2025), в якому підтверджено, що записи в довідках відповідають даним первинних документів (наказам про прийняття, перевід, звільнення, про надання відпусток, про атестацію робочих місць, особовим рахункам, картці форми Т-2). Оскільки, акти перевірок, які підтверджують дані пільгової довідки, були долучені до матеріалів пенсійної справи після ухвалення відмови, заявниці рекомендовано повторно звернутися із заявою встановленого зразка за призначенням пенсії за віком (відповідь на звернення направлено листом № 12426-11674/Л-02/8-0900/25 від 15.12.2025). Додатково повідомлено, що Головним управлінням направлено листи до управлінь, які виносили рішення про відмову в призначенні пенсії (Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області і Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області), з проханням повернутись до розгляду заяви щодо призначення пенсії від 16.10.2025 і переглянути правильність зарахування періодів з 05.08.2005 по 16.05.2008 та з 25.04.2010 по 09.03.2013, а саме періодів догляду за дітьми 16.05.2005 р.н. і ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 54-56).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Суд, у відповідності до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про те, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин та зазначає зміст норм права відповідно до них.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
В той же час, відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.
Порядок застосування статті 13 визначає пункт 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020.
Відповідно до положень статті 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Так, згідно пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за № 213-VIII.
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам".
Така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах: необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, та виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України. Таке застосування судом вищевказаних норм права усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.
Отже, для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.
Як встановлено, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.10.2025 № 091630026701 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу підтверджено, що вік заявника: 51 рік, враховано страховий стаж: 11 років 5 місяців 23 дні; пільговий стаж заявника (Список № 1) - 0 років 0 місяців 0 днів (а.с. 18-20).
Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
У законодавстві, що діяло раніше (до 1 січня 2004 року), зокрема, в Законі України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).
Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.
Відповідно до статті 48 Кодекс законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Трудова книжка ведеться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів, тобто перебувають у трудових відносинах. На позаштатних працівників трудова книжка ведеться за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Також відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637). Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.
Щодо вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати позивачу до страхового стажу період догляду за дитиною до 3-х річного віку згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 28.03.2006 ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ), суд зазначає наступне.
За результатом розгляду документів, доданих до заяви рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.10.2025 № 091630026701 до страхового стажу позивача не зараховано період догляду за дитиною до 3-х річного віку згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 28.03.2006 ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки відсутня печатка про видачу паспорта, скан-копії паспорта не надано (а.с. 18-20).
В матеріалах справи міститься копія паспорта дочки позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_4 від 13.04.2022 (ас. 31).
Частиною третьою статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачені види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зокрема, пунктом "ж" вказаної норми, встановлено, що до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
Пунктом 11 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, врегульовано, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.
Наведені норми дозволяють дійти висновку, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.
При цьому, вимоги про обов`язкову наявність у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта чинним законодавством не передбачені.
З огляду на зміст наведених норм, час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі одного з таких документів: або свідоцтва про народження дитини, або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть).
Разом з цим, відповідно до частини 2 статті 181 Кодексу законів про працю України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) час частково оплачуваної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею віку двох років і додаткової відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років (до шести років - частина друга статті 179) зараховується як в загальний, так і в безперервний стаж роботи і в стаж роботи за спеціальністю. В стаж роботи, що дає право на щорічні оплачувані відпустки, час відпусток по догляду за дитиною не зараховується.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 20 січня 2021 року у справі №311/2865/13-а дійшов до наступних висновків за змістом статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу за спеціальністю.
Таким чином, до спеціального стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №686/1015/16-а.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Зважаючи на наведене, враховуючи вимоги частини 2 статті 181 Кодексу законів про працю України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки у спірний період догляду за дитиною до 3-х річного віку згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 28.03.2006 ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною, вказаний період підлягає зарахуванню також до спеціального стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах.
Враховуючи вищенаведене, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області безпідставно рішенням від 23.10.2025 № 091630026701 не зарахувало до страхового стажу позивача період догляду за дитиною до 3-х річного віку згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 28.03.2006 ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (а.с. 30, 31) з мотивів, що відсутня печатка про видачу паспорта, скан-копії паспорта не надано.
Щодо вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати позивачу до страхового стажу період отримання виплати допомоги по безробіттю з 09.10.2000 по 02.03.2001 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_2 від 18.10.1993, суд зазначає наступне.
За результатом розгляду документів, доданих до заяви рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.10.2025 № 091630026701 до страхового стажу позивача не зараховано період отримання виплати допомоги по безробіттю з 09.10.2000 по 02.03.2001 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_3 від 18.10.1993, оскільки дата закінчення виплати не відповідає даті наказу про закінчення виплати (11.05.2001), що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993р. № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993р. за № 110 (а.с. 18-20).
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
За приписами пункту 1.1 Інструкції № 58 (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідно до підпункту "е" пункту 2.12 Інструкції № 58, до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів записи, зокрема, безробітним особам про період одержання допомоги по безробіттю - заноситься у трудову книжку органом державної служби зайнятості населення. Передбачені цим пунктом записи вносяться до трудової книжки до занесення відомостей про роботу на даному підприємстві.
Пунктом 5.9 Інструкції про порядок реєстрації, перереєстрації та введення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних державною службою зайнятості, затвердженої наказом Міністерства праці України № 14 від 01.03.1994, (далі - Інструкція № 14), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.04.1994 за № 74/283, (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у трудовій книжці безробітного працівники державної служби зайнятості роблять записи про час початку і закінчення виплати йому допомоги по безробіттю відповідно до пункту 15 Положення про порядок реєстрації громадян як безробітних, виплати допомоги по безробіттю та про умови подання додаткової матеріальної та іншої допомоги безробітним і членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.1993 № 315, та підпункту "а" пункту 2, 18 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. № 58 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110.
Усі записи про призначення, відкладення, припинення виплати допомоги по безробіттю вносяться працівниками служби зайнятості після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку. Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).
Внесення відомостей до трудової книжки при призначенні допомоги по безробіттю:
У графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування центру зайнятості.
Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата призначення допомоги по безробіттю.
У графі 3 пишеться: "Призначено допомогу по безробіттю..." із посиланням на відповідну статтю, пункт Закону.
У графі 4 зазначається, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дата і номер. Після цього без підпису посадової особи центру зайнятості трудова книжка повертається безробітному.
Внесення відомостей про відкладення, припинення виплати допомоги по безробіттю провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата відкладення, припинення; у графі 3 "Відкладено (припинено) виплату допомоги по безробіттю..." із посиланням на відповідну статтю, пункт Закону; у графі 4 зазначається, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дата і номер. Увесь запис затверджується підписом працівника державної служби зайнятості і її печаткою.
У разі поновлення виплати допомоги по безробіттю записи у трудовій книжці безробітного провадяться з додержанням правил, які викладені вище.
Відповідно до підпункту "а" пункту 1 статті 29 Закону України "Про зайнятість населення" від 1 березня 1991 року № 803-XII (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) громадянам, які мають право на одержання допомоги по безробіттю, гарантується її виплата у розмірі не менш як 50 процентів середньої заробітної плати за попереднім місцем роботи, але не нижче встановленої законодавством мінімальної заробітної плати - при втраті роботи на підприємстві, в установі та організації, якщо громадянин протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, мав оплачувану роботу не менш як 12 тижнів; максимальний розмір допомоги по безробіттю не може бути вищим від середньої заробітної плати, що склалася в народному господарстві відповідної області.
Виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі закінчення строку її виплати (підпункт "з" пункту 1 статті 30 цього Закону).
Відповідно до пункту 3 статті 28 Закону № 803-XII (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) допомога по безробіттю виплачується з восьмого дня після реєстрації громадянина у державній службі зайнятості до працевлаштування, але не більше 360 календарних днів протягом двох років; для осіб передпенсійного віку (підпункт "г" пункту 1 статті 5 цього Закону) - до 720 календарних днів, а громадянам, які бажають відновити трудову діяльність після тривалої (більше шести місяців) перерви, та громадянам, які вперше шукають роботу, допомога по безробіттю виплачується не більше 180 календарних днів.
Згідно записів №№ 12, 13 трудової книжки серії НОМЕР_3 від 18.10.1993 позивачу:
09.10.2000 розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до п. 1 ст. 29 Закону України "Про зайнятість населення" на підставі наказу № 499 від 11.10.2000;
02.03.2001 закінчено виплату допомоги на підставі наказу № 200/11.05.01 (а.с. 23).
Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
За таких обставин Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішенням від 23.10.2025 № 091630026701 безпідставно не зарахувало до страхового стажу позивача період отримання виплати допомоги по безробіттю з 09.10.2000 по 02.03.2001 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_3 від 18.10.1993 з обґрунтувань, що дата закінчення виплати не відповідає даті наказу про закінчення виплати (11.05.2001), що є порушенням вимог Інструкції від 29 липня 1993р. № 58 (а.с. 18-20).
Щодо вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати позивачу до пільгового стажу - періоди роботи згідно з довідкою № 87 від 29.08.2025, суд зазначає наступне.
За результатом розгляду документів, доданих до заяви рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.10.2025 № 091630026701 до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно з довідкою № 87 від 29.08.2025, оскільки довідка не відповідає Додатку 5, а саме довідка підписана Фахівцем з кадрової роботи, довіреність на право підпису не надано, за Головного бухгалтера стоїть розпис в.о. Генерального директора, довіреність надано в копії. Згідно з п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12,08.1993р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (Додаток № 5), які повинні бути підписані керівником, головним бухгалтером, начальником відділу кадрів (а.с. 18-20, 25).
Згідно записів №№ 6-11 трудової книжки НОМЕР_3 від 18.10.1993, довідки № 87 від 29.08.2025, виданої АТ "Оріана" код ЄДРПОУ 05743160 позивач працювала у періоди: з 07.02.1995 по 07.12.1998; з 31.12.1998 по 19.09.2000 апаратником очистки газу, апаратником очищення газу калійно-магнієвого заводу у ДП "Магнієвий завод" ВАТ "Оріана". Вказані посади передбачені Списком № 1 розділ VІІ підрозділ 17 а код КП 1072000а-10065, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994. Даний період складає 04 роки 04 місяці 27 днів. Проведена атестація робочих місць (а.с. 22, 25).
Періоди з 07.02.1995 по 07.12.1998; з 31.12.1998 по 19.09.2000 згідно довідки № 87 від 29.08.2025, також підтверджуються архівною довідкою від 29.08.2005 № 602, довідками про заробітну плату від 22.08.2005 №№ 152, 153, матеріалами атестації робочого місця за умовами праці (Наказ № 326 від 08.12.1993, Наказ № 644 від 31.12.1998 та Переліки професій і посад, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення), довідкою від 29.08.2025 № 605 (а.с. 26-27, 37- 51).
Відповідно до п. 20 Постанови № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (Додаток № 5), які повинні бути підписані керівником, головним бухгалтером, начальником відділу кадрів.
Суд звертає увагу на те, що ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідач не позбавлений права у разі наявності сумнівів звертатись із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання інформації, в тому числі, документів, які містять відомості про періоди роботи, характер праці, провести відповідні зустрічні звірки тощо. В цьому випадку пенсійний орган не надав суду доказів вчинення таких дій.
У матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей у поданих позивачем документах.
В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд зазначає, що недоліки первинних документів не можуть бути підставою для позбавлення позивача її конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що позивач жодним чином не впливала на дотримання роботодавцем порядку заповнення довідки № 87 від 29.08.2025 та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки, а підставою для призначення пільгової пенсії є наявність відповідного пільгового стажу, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні певних документів. Крім того такі недоліки не спростовують достовірність інших відомостей.
Крім того, як встановлено, на адвокатський запит № 11/12-25-2 від 11.12.2025 (вх. № 21413/8 від 15.12.2025) в інтересах ОСОБА_3 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповіддю від 10.12.2025 № 0900-0220-8/63242 повідомило, що до електронної пенсійної справи ОСОБА_1 долучено акти перевірок № 0900-0903-1/7754, № 0900-0903-1/7753 від 11.11.2025 довідок про заробіток (№ 152 і 153 від 22.08.2025), а також акт перевірки довідок про пільговий стаж роботи № 87 і № 604 від 29.08.2025 (№ 0900-0903-1/7847 від 13.11.2025), в якому підтверджено, що записи в довідках відповідають даним первинних документів (наказам про прийняття, перевід, звільнення, про надання відпусток, про атестацію робочих місць, особовим рахункам, картці форми Т-2). Оскільки, акти перевірок, які підтверджують дані пільгової довідки, були долучені до матеріалів пенсійної справи після ухвалення відмови, заявниці рекомендовано повторно звернутися із заявою встановленого зразка за призначенням пенсії за віком (відповідь на звернення направлено листом № 12426-11674/Л-02/8-0900/25 від 15.12.2025) (а.с. 54-56).
З огляду на вищенаведене, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, за результатом розгляду документів, доданих до заяви позивача, рішенням від 23.10.2025 № 091630026701 безпідставно не зарахував позивачу до пільгового стажу періоди роботи згідно з довідкою № 87 від 29.08.2025 з обґрунтувань, що довідка не відповідає Додатку 5, а саме довідка підписана Фахівцем з кадрової роботи, довіреність на право підпису не надано, за Головного бухгалтера стоїть розпис в.о. Генерального директора, довіреність надано в копії. Згідно з п. 20 Постанови № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (Додаток № 5), які повинні бути підписані керівником, головним бухгалтером, начальником відділу кадрів (а.с. 18-20, 25).
Щодо вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати позивачу до страхового стажу: періоди роботи за 2019-2025 роки на території Республіки Польща, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 24-1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV періоди трудової діяльності за межами України зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, якщо це передбачено цим Законом або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення від 18 травня 2012 року, яка ратифікована 05 вересня 2013 року, та діє за пропорційним принципом, кожна країна призначає та виплачує пенсію лише за стаж, який особа отримала на її території. При цьому стаж іншої країни зараховується, щоб визначити, чи має людина право на отримання пенсії загалом.
Згідно виписки від ZUS (Управління соціального страхування) від 25.06.2025 про сплату внесків підтверджено періоди роботи позивача на території Республіки Польща з 2019-2025 роки (а.с. 60-70).
Отже, періоди роботи за 2019-2025 роки на території Республіки Польща згідно виписки від ZUS (Управління соціального страхування) від 25.06.2025 про сплату внесків підлягають врахуванню позивачу до стажу на право на отримання пенсії загалом відповідно до Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення від 18 травня 2012 року.
Як зазначено вище пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам".
За результатами розгляду заяви та наданих до неї документів прийнято рішення від 23.10.2025 № 091630026701, яким заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV у зв`язку із відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу. Зазначено, що вік заявника: 51 рік. Враховано страховий стаж: 11 років 5 місяців 23 дні; пільговий стаж заявника (Список № 1) - 0 років 0 місяців 0 днів.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Враховуючи до страхового стажу, до пільгового стажу за Списком № 1 та до стажу на право на отримання пенсії загалом відповідно до Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення від 18 травня 2012 року, яка ратифікована 05 вересня 2013 року, спірні періоди робіт та догляду за дитиною та те, що працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам, позивач має достатній вік та стаж для призначення з 16.10.2025 (з дня звернення за пенсією) пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1.
За змістом статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії тощо.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Отже, належним способом захисту порушеного права, який відповідатиме змісту спірних правовідносин, буде ефективним та забезпечить належний судовий захист у тій мірі, яка є необхідною у даному конкретному випадку, буде: визнання протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.10.2025 № 091630026701 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати позивачу: - до страхового стажу: період отримання виплати допомоги по безробіттю з 09.10.2000 по 02.03.2001 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_2 від 18.10.1993; - до пільгового стажу за Списком № 1: періоди роботи згідно довідки від 29.08.2025 № 87: з 07.02.1995 по 07.12.1998; з 31.12.1998 по 19.09.2000 на посадах апаратник очистки газу, апаратник очищення газу у калійно-магнієвому заводі ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" (04 роки 04 місяці 27 днів); - до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1: період догляду за дитиною до 3-х річного віку згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 28.03.2006 ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ); - до стажу на право на отримання пенсії загалом відповідно до Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення від 18 травня 2012 року, яка ратифікована 05 вересня 2013 року: періоди роботи за 2019-2025 роки згідно виписки від ZUS (Управління соціального страхування) від 25.06.2025 про сплату внесків на території Республіки Польща; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 16.10.2025.
Відповідно до частин 1, 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1331,20 гривень. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.10.2025 № 091630026701 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 :
- до страхового стажу: період отримання виплати допомоги по безробіттю з 09.10.2000 по 02.03.2001 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_2 від 18.10.1993;
- до пільгового стажу за Списком № 1: періоди роботи згідно довідки від 29.08.2025 № 87: з 07.02.1995 по 07.12.1998; з 31.12.1998 по 19.09.2000 на посадах апаратник очистки газу, апаратник очищення газу у калійно-магнієвому заводі ДП "Калійний завод" ВАТ "Оріана" (04 роки 04 місяці 27 днів);
- до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1: період догляду за дитиною до 3-х річного віку згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 28.03.2006 ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 );
- до стажу на право на отримання пенсії загалом відповідно до Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення від 18 травня 2012 року, яка ратифікована 05 вересня 2013 року: періоди роботи за 2019-2025 роки згідно виписки від ZUS (Управління соціального страхування) від 25.06.2025 про сплату внесків на території Республіки Польща. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 16.10.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська обл., м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 пов., код ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 (77341, Івано-Франківська обл., Калуський р-н., с. Кадобна, РНОКПП НОМЕР_5 ) сплачений судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б.