Справа № 931/363/26
Провадження № 2/931/349/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

11 червня 2026 року селище Локачі
Локачинський районний суд Волинської області
у складі: головуючого - судді Масляної С.В.,
за участю: секретаря - Проскуненкової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Локачах в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
08 травня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 вересня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Аванс кредит" було укладено договір про надання фінансового кредиту № 36441-09/2023. Відповідно до умов договору товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 8000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, що визначені умовами кредитного договору, а відповідач умов кредитного договору не виконав.
Зазначає, що 15 лютого 2024 року ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір факторингу №15022024, за яким ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо боржників, включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 36441-09/2023 від 28 вересня 2023 року.
Покликається на те, що у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором у нього виникла заборгованість у розмірі 36200 грн, з яких: 8000 грн - заборгованість за тілом кредиту та 28200 грн - заборгованість за відсотками. Цю заборгованість відповідач не погасив ні первісному, ні новому кредитору. 
Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідача  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 36441-09/2023 від 28 вересня 2023 року у розмірі 36200 грн, судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.
Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 14 травня 2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 56 на звороті). Одночасно, у позовній заяві та в заяві від 21.05.2026 року представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 6 зворот, 58).
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с 57 зворот). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 28 вересня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 36441-09/2023, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 8000 гривень; на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W995 (а.с. 19-23).
Основні умови кредитування згідно договору про надання фінансового кредиту №36441-09/2023 від 28 вересня 2023 року:
- сума кредиту - 8 000 грн. (п. 1.1);
- мета отримання кредиту: на власні потреби (п. 1.2);
- строк кредитування - 360 днів (п. 1.2);
- дата надання кредиту - 28.09.2023 року (п. 1.2);
- дата погашення кредиту - 21.09.2024 року (п. 1.2);
- процентна ставка - 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 договору (п. 1.4.1);
- кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_3 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п. 1.6).
У розділі 8 договору «Реквізити та підписи сторін» у графі «клієнт» містяться особисті дані ОСОБА_1 , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, адреса проживання, номер телефону, електронна пошта. Аналогічні дані відповідача містяться в заявці-анкеті на отримання фінансового кредиту від 28 вересня 2023 року, де також вказано освіту, соціальний статус, місце роботи, майновий стан (щомісячний дохід) (а.с.31). Відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 33-34).
З довідки про ідентифікацію клієнта вбачається, що відповідач був ідентифікований в ІТС ТОВ "Аванс кредит" 28.09.2023 року, унікальний ідентифікатор - W995, номер телефону НОМЕР_2 , картка № НОМЕР_3 (а.с. 15).
Факт перерахування коштів за вказаним договором підтверджується інформацією АТ «Універсал Банк» від 23.05.2026 року за №БТ/Е-21579, наданою на виконання ухвали суду, згідно з якою на ім`я ОСОБА_1 було емітовано карту № НОМЕР_3 , 28.09.2023 на вказану карту була зарахована сума в розмірі 8 000 грн, про що свідчить виписка АТ «Універсал Банк» (а.с. 63-66).
Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 28.09.2023 по 15.02.2024 за договором про надання фінансового кредиту №36441-09/2023 від 28 вересня 2023 року, станом на 15.02.2024 року заборгованість ОСОБА_1 становить 36200 грн (а.с.13).
Як вбачається з матеріалів справи 15 лютого 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 15022024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс кредит» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права грошової вимоги до позичальників, у тому числі до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №36441-09/2023 від 28 вересня 2023 року, що підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с.12, 24-26).
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 15022024 від 15.02.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за договором №36441-09/2023 від 28 вересня 2023 року становить 36200 гривень, з яких 8000 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 28200 гривень - заборгованість за відсотками (а.с. 12).
Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до ч. 2 с. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК).
Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Таким чином, судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 28 вересня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №36441-09/2023, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 8000 грн, який він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у кредитному договорі умовах.
Фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 грошові кошти, сума нарахованих відсотків в повному обсязі у добровільному порядку кредитору повернуті не були.
Первісний кредитор ТОВ «Аванс кредит» відступило своє право грошової вимоги до відповідача - ТОВ «Діджи Фінанс», згідно договору факторингу № 15022024 від 15 лютого 2024 року.
А відтак, ТОВ «Діджи Фінанс» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за укладеним ним договором про надання фінансового кредиту №36441-09/2023 від 28 вересня 2023 року.
Ураховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення в повному обсязі отриманих в кредит коштів, сплати відсотків ні на рахунки ТОВ «Діджи Фінанс», ні на рахунки попереднього кредитора, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №36441-09/2023 від 28 вересня 2023 року в розмірі 36200 грн, з яких: 8000 грн - заборгованість за кредитом, 28200 грн - заборгованість за відсотками.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн, суд зазначає наступне.
Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України).
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.
Так, на підтвердження заявлених вимог на правничу допомогу представник позивача надав суду наступні докази: договір № 42649746/01 про надання правової допомоги від 02 січня 2026 року укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Лівак І.М.; додаткову угоду № 36441-09/2023 від 10 квітня 2026 року до договору № 42649746/01 про надання правової допомоги від 02 січня 2026 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 10 квітня 2026 року; акт № 36441-09/2023 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 10 квітня 2026 року з деталізованим описом складу, обсягу та виду виконаних робіт на суму 6000 грн (а.с. 10, 14, 16-18, 27).
При цьому, суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Суд звертає увагу, що ця справа розглядалась у спрощеному провадженні без участі сторін, не входить до категорії складних, не потребує витрат значного часу на складання документів та визначення правової позиції.
З огляду на обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому наявні підстави для часткового їх відшкодування відповідачем, в сумі 3500 грн, що відповідатиме обсягу наданих послуг та вимогам розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2662,40 грн.
На підставі ст. ст. 526, 614, 626, 628, 639, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд 
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, код ЄДРПОУ 42649746, IBAN: НОМЕР_4 в АТ «ПУМБ») заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №36441-09/2023 від 28 вересня 2023 року у розмірі 36200 (тридцять шість тисяч двісті) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, код ЄДРПОУ 42649746, IBAN: НОМЕР_4 в АТ «ПУМБ») судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, код ЄДРПОУ 42649746, IBAN: НОМЕР_4 в АТ «ПУМБ») витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 11.06.2026 року.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", адреса місцезнаходження: 07406, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, Київської області, код ЄДРПОУ 42649746.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .
Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна