Справа № 367/6684/26
Провадження №2-о/367/312/2026

РІШЕННЯ
Іменем України
15 червня 2026 року м.Ірпінь
Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Мерзлого Л.В.,
за участі секретаря Колодезної В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Криворізький національний університет, про встановлення факту, що має юридичне значення (належності правовстановлюючого документу),-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вищезазначена заява, в якій заявник просить встановити юридичний факт, а саме, що диплом серії НОМЕР_1 , виданий Донецьким комерційним інститутом на ім`я ОСОБА_2 та додаток до диплому від 26.06.1992 року, належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОКПП НОМЕР_2 ).
Обґрунтовуючи заявлені вимоги та необхідність встановлення даного юридичного факту, заявник вказує, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище — ОСОБА_4 ), народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Українськ Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , у якому її прізвище, ім`я та по батькові зазначені російською мовою як: « ОСОБА_5 ».
У подальшому заявниця отримала свідоцтво про восьмирічну освіту серії НОМЕР_4 , у якому її персональні дані зазначені як українською так і російською мовами. При цьому російською мовою по-батькові заявниці зазначено як « ОСОБА_6 », а українською мовою « ОСОБА_7 ».
Також заявницею було отримано паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_2 , російською - ОСОБА_5 , копія якого на теперішній час не зберіглася.
В подальшому, у 1992 році, заявниця здобула освіту в Донецькому комерційному інституті за спеціальністю «Технологія та організація громадського харчування», на підтвердження чого отримала відповідний диплом, у якому персональні дані заявниці викладені українською та російською мовами.
При цьому російською мовою по-батькові зазначено як « ОСОБА_6 », тоді як українською мовою помилково зазначено « ОСОБА_8 » замість правильного написання « ОСОБА_7 ».
Водночас і додаток до зазначеного диплому оформлений російською мовою, виданий на ім`я « ОСОБА_5 ».
Звертає увагу суду на те, шо розбіжність у написанні по-батькові у дипломі серії мають технічний та орфографічний характер і зумовлені особливостями передачі російськомовної та україномовної форм імені «Йосиф/Йосип, а також відмінностями правил написання та документального відтворення особових даних українською і російською мовами. Зазначена розбіжність не свідчить про належність документів різним особам та не спростовує факту належності диплома саме заявниці.
Додає, що окрім вказаного, належність диплому серії НОМЕР_1 та додатку до нього від 26.06.1992 року заявниці, підтверджується іншими документами, в яких її по-батькові зазначено у правильній україномовній формі « ОСОБА_7 », копії яких долучено до заяви.
Зазначає, що оригінали диплома серії НОМЕР_1 та додатка до нього від 26.06.1992 року перебувають в її володінні, що додатково підтверджує факт їх видачі саме на її ім`я та подальше безперервне використання цих документів як таких, що належать їй.
Додає, що диплом був виданий Донецьким комерційним інститутом у 1992 році, але 1997 року відбулась зміна назви з його найменування на Донецький державний комерційний інститут (ДДКІ), в 1998 році ДДКІ одержав четвертий рівень акредитації і статус університету – «Донецький державний університет економіки і торгівлі» (ДОНДУЕТУ), в 2000 році ДОНДУЕТУ було присвоєно (відновлено) ім`я ОСОБА_9 – «Донецький державний університет економіки і торгівлі ім., М. І, Туган-Барановського» (ДОНДУЕ), в 2007 році ДОНДУЕТ одержав статус національного університету – «Донецький національний університет економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського».
Згідно наказом Міністерства освіти i науки України «Про реорганізацію Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган- Барановського» від 29.97.2024 року № 1063 правонаступником прав та обов`язків ДОННУЕТ є Криворізький національний університет.
Додає, що самостійно звернулася до Криворізького національного університету з метою виправлення помилки у написанні мого по батькові, допущено в дипломі серії НОМЕР_1 .
У відповіді Криворізького національного університету № 41/08/01-37 від 29.04.2026 року за підписом т.в.о. ректора Владислава Чубарова зазначено, що у зв`язку з переведенням ДОННУЕТ до м. Кривий Ріг, згідно з наказом МОН України від 17.10.2014 року № 1178 «Про організацію освітнього процесу у Донецькому національному університеті економіки і торгівлі імені Михайла Туган Барановського» та відсутністю у повному обсязі інформації про працівників та студентів-випускників (архіви та кадрова документація залишилися у м. Донецьк) що підтверджується висновками Саксаганського РВ Криворізькою МУ УМВС України в Дніпропетровській області від 23.10.2014 року № З1/КЄ0-2783, від 15.12.2014 року №о З1/ЖЄ0-3487, Криворізький національний університет не може виправити помилку та внести зміни до написання по батькові в дипломі про освіту, виданого Донецьким комерційним інститутом у 1992 році на ім`я ОСОБА_2 
Таким чином, у зв`язку з відсутністю правонаступника у закладу вищої освіти, можливості внести виправлення до архівних даних та здійснити коригування записів у дипломі, усунення зазначеної розбіжності у написанні батькові заявниці є неможливим у позасудовому порядку та може бути вирішене виключно шляхом звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Додає, що встановлення даного факту необхідно заявниці для належного підтвердження здобутої освіти та кваліфікації, а також для подальшого використання документа при реалізації трудових, соціальних та пенсійних прав, зокрема під час підтвердження страхового стажу та оформлення пенсії у майбутньому.
Ухвалою суду від 28.05.2026 року за вказаною заявою відкрито окреме провадження у цивільній справі.
У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила задовольнити.
Заінтересована особа - Криворізький національний університет про розгляд справи повідомлена, що вбачається із довідки про доставку ухвали про відкриття провадження до електронного кабінету, будь-яких заяв чи клопотань не надходило.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Українськ Селидовського району Донецької області, народилась заявниця ОСОБА_1 , ПІБ якої зазначено як « ОСОБА_5 », а батьком записаний « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , складено російською мовою.
Як вбачається з копії свідоцтва про восьмирічну освіту, виданого 11.06.1985 року , заявниця навчалась в Українській середній школі №12 міста Селидове Донецької області, яку закінчила в 1985 році. При цьому по-батькові заявниці зазначено українською та російською мовами як « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_6 » відповідно.
В подальшому, 26 червня 1992 року в місті Донецьк, було видано диплом на ім`я ОСОБА_2 , на підтвердження того, що остання в 1987 році вступила до Донецького інституту радянської торгівлі, та у 1992 закінчила повний курс Донецького комерційного інституту за спеціальністю «технологія та організація громадського харчування». Вказаний диплом видано на підставі рішення державної екзаменаційної комісії від 18 червня 1992 року, присвоєно кваліфікацію «інженер-технолог». При цьому, як вбачається по-батькові заявниці зазначено українською та російською мовами як « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_6 » відповідно.
Відповідно до копії виписки з заліково-екзаменаційних відомостей, яка є додатком до вказаного вище диплому, ПІБ заявниці вказано російською мовою як « ОСОБА_5 ».
Так, згідно з паспорта громадянина України серія НОМЕР_6 , встановлено, що заявниця ОСОБА_1 дійсно народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Українськ Донецької області. При цьому вбачається, що по-батькові заявниці вказано як « ОСОБА_7 » українською мовою та « ОСОБА_6 » російською відповідно.
Вказане також підтверджується копією паспорта громадянина України у формі ІD- картки, відповідно до якого ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Українськ Донецької області, а по-батькові заявниці зазначено українською мовою саме як « ОСОБА_7 ». Поруч з чим, відповідно до копії картки платника податків, по-батькові заявниці також зазначено як « ОСОБА_7 ».
Зміна прізвища заявниці з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_11 » підтверджується копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_7 , відповідно до якого ОСОБА_2 зареєструвала шлюб із ОСОБА_12 , про що 19 січня 2001 року складено відповідний актовий запис №4, прізвище дружини після одруження « ОСОБА_11 ». Із вказаного свідоцтва також вбачається, що по батькові заявниці вказано саме « ОСОБА_7 ».
Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Українськ Донецької області народився ОСОБА_13 , батьками якого записані: батько – ОСОБА_12 та мати – саме ОСОБА_1 .
Згідно з копією довідки від 09.09.24 року №3251-5003440421, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, по-батькові заявниці також зазначено саме як « ОСОБА_7 »
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
У пункті 12 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України міститься роз`яснення про те, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо.
Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У відповідності до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ст.ст.79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У справі, яка є предметом розгляду, заявник звертаючись до суду із даною заявою просить встановити юридичний факт, а саме, що диплом серії НОМЕР_1 , виданий Донецьким комерційним інститутом на ім`я ОСОБА_2 та додаток до диплому від 26.06.1992 року, належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОКПП НОМЕР_2 ), обґрунтовуючи свої вимоги наявністю розбіжностей у написанні її по-батькові у дипломі та документах, виданих їй у різні періоди життя, що має виключно технічний та орфографічний характер, та неможливістю його встановлення в позасудовому порядку.
У зв`язку з зазначеним, заявниця фактично просить встановити факт належності їй документів, виданих в різний час, та які містять різне написання її прізвищ.
Таким чином, сукупність досліджених документів, у тому числі документів, виданих у різні періоди життя заявниці, в яких послідовно зазначено її по-батькові у формах « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 », а також наявність незначної орфографічної розбіжності у вигляді « ОСОБА_8 » в дипломі серії НОМЕР_1 , свідчать про технічний характер такої помилки, зумовлений особливостями транслітерації та різними правилами відтворення особових даних українською та російською мовами. 
Зазначена розбіжність не змінює тотожності особи та не свідчить про належність диплома та додатка до нього іншій особі, оскільки всі інші ідентифікаційні дані (прізвище, ім`я та інші персональні відомості) є тотожними та, послідовно відтворюються у всіх досліджених документах.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про належність диплому серії НОМЕР_1 та додатку до нього від 26.06.1992 року, виданих на ім`я ОСОБА_2 (рос.мовою ОСОБА_5 ), саме заявниці ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), а наявна розбіжність у написанні по-батькові є виключно наслідком орфографічної особливості перекладу.
За таких обставин суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.76, 77, 81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Криворізький національний університет, про встановлення факту, що має юридичне значення (належності правовстановлюючого документу),- задовольнити.
Встановити юридичний факт, що диплом серії НОМЕР_1 , виданий Донецьким комерційним інститутом на ім`я ОСОБА_2 та додаток до диплому від 26.06.1992 року, належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОКПП НОМЕР_2 ).
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання як ВПО зареєстровано адресою: АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа: Криворізький національний університет, код ЄДРПОУ 37664469, місце знаходження за адресою: 50027, місто Кривий Ріг, вулиця Віталія Матусевича, будинок 11.
Повне рішення проголошено 15 червня 2026 року.

Суддя:       Л.В. Мерзлий