ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/1680/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод “Горсталь”” до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Завод “Горсталь”” (далі – ТзОВ “Завод “Горсталь””) звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 08 серпня 2025 року №UA205100/2025/000016/2.
Позов обґрунтовано тим, що з метою митного оформлення в режимі імпорту товару №1 (зварювальні електроди для електродугового зварювання ESM257 10х305), товару №2 (моделі ливарні з дерева) та товару №3 (металевий стіл (верстак) для майстерні зі сталевим каркасом, дерев`яною стільницею та вмонтованими висувними шухлядами) декларант позивача подав до Волинської митниці митну декларацію (далі – МД) №25UA205100005470U8 від 08 серпня 2025 року, в якій митну вартість визначив за основним методом, тобто за ціною договору (контракту), й до фактурної вартості 45034,00 євро додано також транспортні витрати в сумі 45400,00 грн. Однак відповідач відмовив у митному оформленні товарів №2 та №3 за заявленою вартістю і прийняв рішення від 08 серпня 2025 року №UA205100/2025/000016/2 про коригування митної вартості товарів за резервним методом з тих підстав, що подані документи не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності.
Позивач не погоджується з таким рішенням. Зазначив, що для митного оформлення відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України (далі – МК України) декларант надав документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару за першим методом, а митний орган не спростував достовірність поданих документів, не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості оцінюваного товару. Так зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу від 07 квітня 2022 року №0407 містить усі необхідні відомості щодо сторін договору, комерційні умови поставки, а специфікація від 06 серпня 2025 року №29 та рахунок-фактура від 05 серпня 2025 року №FS/4/08/2025 визначає вартість товару - 45034,00 євро. Також для підтвердження витрат на транспортування відповідачу було надано договори на транспортно-експедиційні послуги від 10 травня 2024 року №RM/A1017/K24, від 03 лютого 2025 року №КМ/А1569/25, від 31 липня 2025 року №BG/PM1173/25, довідку про транспортно-експедиційні витрати від 06 серпня 2025 року №СФ-0004691 та рахунок-фактуру від 06 серпня 2025 року №СФ25/885; страхування товару не здійснювалось.
Позивач вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відповідач також не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.44-54). В обґрунтування цієї позиції вказав, що при проведенні відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару за МД №25UA205100005470U8 від 08 серпня 2025 року відбулось автоматичне спрацювання декількох профілів ризику Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР). Під час перевірки документів встановлено, що митна вартість товарів не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи не містять усіх даних для визначення митної вартості за обраним декларантом методом та містять розбіжності: декларантом не надані заявки на перевезення, які передбачені пунктом 2.2 договору від 03 лютого 2025 року №KM/A1569/25 та пунктом 1.3 договору від 10 травня 2024 року №RM/A1017/K24; умови поставки товару відповідно до графи 20 МД №25UA205100005470U - EXW PL Swierklany, а відповідно до специфікації від 06 серпня 2025 року №29 - EXW Rybnik; умови поставки EXW передбачають, що на покупця покладені обов`язки з оплати вантажно-розвантажувальних робіт, доставки, страхування, а в графі 21 декларації митної вартості (ДМВ) відсутня інформація про витрати на навантаження.
Інших документів на пропозицію митного органу позивач не надав. Через неможливість застосування наступних методів митну вартість товару №2 та №3 визначено за резервним методом на підставі цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (далі – ЄАІС Держмитслужби).
Відповідач вважає, що його рішення є правомірним та відсутні підстави для його скасування.
У відповіді на відзив позивач підтримав доводи позову (а.с.115-123). Додатково зазначив, що при здійсненні митного оформлення товару подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи є вичерпними та підтверджують усі складові митної вартості товару за першим (основним) методом. Зауважив, що продавцем товару - компанією Modelform Sp. z o.o. помилково зазначено в специфікації від 06 серпня 2026 року №29 умови поставки EXW Rybnik (Польща) замість умов поставки EXW Swierklany (Польща). Між тим відстань із цих населених пунктів до пункту пропуску Краківець-Корчова становить 380-385 км, що жодним чином не впливає на вартість доставки товару до митної території України.
Позивач також вказав, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості винесене відносно товарів №2 та товару №3, а митна вартість товару №1, який розмитнювався за тими ж самими товаросупровідними документами визнана митницею без будь-яких зауважень, що свідчить про його суперечливість та протиправність. Крім того, наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.
Ухвалою суду від 06 березня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні (а.с.113).
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази встановив такі обставини.
07 квітня 2022 року між ТзОВ “Завод “Горсталь”” (покупець) та компанією Modelform Sp.z o.o. (продавець) було укладено зовнішньоекономічний договір №0407 купівлі-продажу допоміжних матеріалів для ливарного виробництва (а.с.15-16).
08 серпня 2025 року для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України на умовах EXW, Rybnik (Польща) товару №1 “зварювальні електроди для електродугового зварювання ESM257 10x305 - 78850 шт. Універсальні електроди з покриттям з вогнетривких матеріалів (окис кальцію і магнію) зі сталевим осердям з низьколегованої сталі. Використовується для власних виробничих потреб”, товару №2 “Моделі ливарні з дерева - 4 комплекти, що були у використанні, застосовуються в металургійній промисловості для виготовлення готової продукції. Використовується для власних виробничих потреб”, товару №3 “Металевий стіл (верстак) для майстерні, зі сталевим каркасом, дерев`яною стільницею та вмонтованими висувними шухлядами - 1шт. Призначений для використання в виробничих та ремонтних приміщеннях як робоче місце для ручної праці. Був у використанні. Металеві промислові зварювальні столи з перфорованою робочою поверхнею. Були у використанні. Використовується в металообробці як допоміжне обладнання. Розміром 500х131х126 см - 1шт, розміром 601х103х152 см - 1шт, розміром 200х150х70 см - 1шт” (далі також товар) декларант в інтересах ТзОВ “Завод “Горсталь”” в порядку електронного декларування подав МД №25UA205100005470U8 (а.с.11-12). Фактурна вартість імпортованих товарів становить 45034,00 євро (з них ціна товару №1 – 34965,46 євро, товару №2 - 1271,29 євро, товару №3 - 9737,68 євро). Митну вартість визначено з урахуванням транспортних витрат у сумі 45400,00 грн. Для підтвердження митної вартості разом із митною декларацією надано: договір купівлі-продажу від 07 квітня 2022 року №0407 (а.с.15-16), специфікацію від 06 серпня 2025 року №29 (а.с.17), рахунок-фактуру (Faktura VAT) від 05 серпня 2025 року №FS/4/08/2025 (а.с.18), договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 31 липня 2025 року №BG/PM1173/25 (а.с.27-28), договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 03 лютого 2025 року №KM/A1569/25 (а.с.29-31), договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 10 травня 2024 року №RM/A1017/K24 (а.с.25-26), рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 06 серпня 2025 року №СФ25/885 (а.с.24), довідку про транспортно-експедиційні витрати від 06 серпня 2025 року №СФ-0004691 (а.с.23), пакувальний лист від 05 серпня 2025 року (а.с.19), автотранспортну накладну (CMR) від 05 серпня 2025 року (а.с.20), сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0053831 від 06 серпня 2025 року (а.с.22), копію митної декларації країни відправлення від 06 серпня 2025 року №25РL3350100027О3B3 (а.с.21).
Сторонами не заперечується, що здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, митним органом в електронному повідомленні декларанту вказано, що подані документи не містять усіх даних для визначення митної вартості та містять розбіжності: 1) пунктом 2.2 договору від 03 лютого 2025 року №KM/A1569/25 та пунктом 1.3 договору від 10 травня 2024 року №RM/A1017/K24 передбачено подання заявок на перевезення, однак такі декларантом до митного оформлення не надано; 2) умови поставки товару відповідно до графи 20 МД №25UA205100005470U - EXW PL Swierklany, тоді як умови поставки товару відповідно до специфікації від 06 серпня 2025 року №29 - EXW Rybnik (Польща); 3) умови поставки EXW передбачають, що на покупця покладені обов`язки з оплати вантажно-розвантажувальних робіт, доставки, страхування. В довідці про транспортні витрати від 06 серпня 2025 року №СФ-000469 вказана сума транспортних витрат за маршрутом перевезення, однак в графах 21 ДМВ відсутня інформація про витрати на навантаження. Декларанту запропоновано надати: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару та вартість навантажувально-розвантажувальних робіт; 5) якщо здійснювалося страхування,- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) виписку з бухгалтерської документації; 7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
У відповідь на електронне повідомлення митниці позивач повідомив, що поданий до МД №25UA205100005470U8 від 08 серпня 2025 року перелік документів є вичерпним для підтвердження митної вартості товару та митного оформлення; додаткові документи надаватися не будуть (а.с.71).
08 серпня 2025 року Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205100/2025/000016/2 (а.с.9). Як зазначено у графі 33 рішення, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що подані документи містять розбіжності (ті, про які було зазначено в повідомленні декларанту). Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б – з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г – з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації в ЄАІС: товару №2 – на рівні 1,5937 євро за кг (МД від 12 березня 2025 року №25UA205100001733U4) та товару №3 - на рівні 4,82 доларів США за кг (4,1391 євро за кг) (МД від 17 липня 2025 року №25UA205140045023U1).
Також 08 серпня 2025 року Волинська митниця сформувала картку №UA205100/2025/000260 відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (а.с.10).
Товар було випущено у вільний обіг за №25UA205100005485U8 від 08 серпня 2025 року із застосуванням положень частини сьомої статті 55 МК України (а.с.13-14).
При вирішення спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27 березня 2020 року у справі №540/2605/18, від 21 жовтня 2021 року у справі №420/4820/19.
Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом - за ціною договору (контракту).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, – це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребуваними документами (вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2025 року у справі №300/784/24).
Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом – за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України: договір купівлі-продажу від 07 квітня 2022 року №0407 (а.с.15-16), специфікацію від 06 серпня 2025 року №29 (а.с.17), рахунок-фактуру (Faktura VAT) від 05 серпня 2025 року №FS/4/08/2025 (а.с.18), договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 31 липня 2025 року №BG/PM1173/25 (а.с.27-28), договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 03 лютого 2025 року №KM/A1569/25 (а.с.29-31), договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 10 травня 2024 року №RM/A1017/K24 (а.с.25-26), рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 06 серпня 2025 року №СФ25/885 (а.с.24), довідку про транспортно-експедиційні витрати від 06 серпня 2025 року №СФ-0004691 (а.с.23).
Разом із цими документами декларант надав пакувальний лист від 05 серпня 2025 року (а.с.19), автотранспортну накладну (CMR) від 05 серпня 2025 року (а.с.20), сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0053831 від 06 серпня 2025 року (а.с.22), копію митної декларації країни відправлення від 06 серпня 2025 року №25РL3350100027О3B3 (а.с.21).
Так договором купівлі-продажу від 07 квітня 2022 року №0407, укладеним між ТзОВ “Завод “Горсталь”” (покупець) та компанією Modelform Sp.z o.o. (продавець), визначено предмет та умови поставки, основні зобов`язання продавця та покупця (а.с.15-16).
Згідно з пунктами 1.1 договору продавець - компанія Modelform Sp. z o.o. зобов`язується поставити покупцеві - ТзОВ “Завод “Горсталь””, а покупець прийняти та оплатити допоміжні матеріали для ливарного виробництва в асортименті, об`ємах за цінами, вказаними у специфікаціях, які є невід`ємною частиною угоди.
У специфікації від 06 серпня 2025 року №29 до договору купівлі-продажу від 07 квітня 2022 року №0407 сторони погодили поставку товару загальною вартістю 45034,00 євро за такими найменуваннями: 1) стіл верстатний Garant А1-35037-250 за ціною 480,00 євро; 2) стіл зварювальний 131х126х500, А1-35037-259 за ціною 1930,00 євро; 3) стіл зварювальний 103х152х601, А1-35037-263 за ціною 2540,00 євро; 4) стіл зварювальний з затискачем Siegmund 150х7х200, А1-35037-270 за ціною 4210,00 євро; 5) ливарна модель дерев`яно-алюмінієвого розсувного кошика за ціною 110,00 євро; 6) ливарна модель дерев`яна корпусу К-0645-Р рис.11.012.006.014 (35KEP) Artech після ремонту за ціною 720,00 євро; 7) ливарна модель дерев`яна трійник 1084041-421 Valvol за ціною 200,00 євро; 8) ливарна модель дерев`яна підпора 014.ТК.4007-398-4 Valvol за ціною 150,00 євро; 9) зварювальні електроди ESM257 10X305 - 78850 шт. за ціною 0,44 євро за одиницю, вартістю 34694,00 євро (а.с.17).
Поставка товару №1 (зварювальні електроди для електродугового зварювання ESM257 10x305 - 78850 шт.) на суму 34965,46 євро, товару №2 (моделі ливарні з дерева - 4 комплекти, що були у використанні, застосовуються в металургійній промисловості для виготовлення готової продукції. Використовується для власних виробничих потреб) на суму 1271,29 євро, товару №3 (металевий стіл (верстак) для майстерні, зі сталевим каркасом, дерев`яною стільницею та вмонтованими висувними шухлядами - 1шт. Металеві промислові зварювальні столи з перфорованою робочою поверхнею. Розміром 500х131х126 см - 1шт., розміром 601х103х152 см - 1шт., розміром 200х150х70 см - 1шт., були у використанні) на суму 9737,68 євро, а всього на суму 45034,00 євро відбулася згідно з інвойсом від 05 серпня 2025 року №FS/4/08/2025 (а.с.18).
Ідентифікаційні ознаки товару, вартість в специфікації від 06 серпня 2025 року №29 та рахунку-фактурі (інвойсі) від 05 серпня 2025 року №FS/4/08/2025 відповідають інформації, зазначеній в МД №25UA205100005470U8 від 08 серпня 2025 року (графа 22).
Суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів - це ціна, зазначена саме відправником (продавцем) у специфікації, рахунку-фактурі, які згідно з частиною другою статті 53 МК України є документами, що підтверджують митну вартість товару.
Отже, заявлена декларантом за першим методом фактурна вартість оцінюваного товару підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні будь-які розбіжності.
За правилами частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5).
Згідно з пунктами 6, 8 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, – лише якщо здійснювалося страхування.
Як вбачається зі специфікації від 06 серпня 2025 року №29, сторонами узгоджено умови поставки товару – EXW.
Умови поставки EXW означають, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту.
Визначаючи митну вартість за першим методом, декларант відповідно до частини десятої статті 58 МК України до фактурної вартості додав також витрати на перевезення товару на заявлених умовах поставки до кордону України у сумі 45400,00 грн.
ТзОВ “Завод “Горсталь”” для підтвердження понесення витрат на транспортування відповідачу було надало до митного оформлення договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 31 липня 2025 року №BG/PM1173/25 (а.с.27-28), договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 03 лютого 2025 року №KM/A1569/25 (а.с.29-31), договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 10 травня 2024 року №RM/A1017/K24 (а.с.25-26), рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 06 серпня 2025 року №СФ25/885 (а.с.24), довідку про транспортно-експедиційні витрати від 06 серпня 2025 року №СФ-0004691 (а.с.23), автотранспортну накладну (CMR) від 05 серпня 2025 року (а.с.20).
Суд із матеріалів справи встановив, що між ТзОВ “Завод “Горсталь”” (замовник) та ТзОВ “Ареал-Плюс” (експедитор) укладено договір від 10 травня 2024 року №RM/A1017/K24, відповідно до пункту 1 якого замовник замовляє, а експедитор надає послуги з міжнародних і внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом, а також по організації таких перевезень; при цьому експедитор має право залучати третіх осіб до виконання заявок замовника.
У свою чергу 03 лютого 2025 року між ТзОВ “Ареал-Плюс” (експедитор 1) та ФОП ОСОБА_1 (експедитор 2) укладено договір №KM/A1569/25, предметом якого є взаємини сторін, що виникають при плануванні, організації і здійсненні перевезень автомобільним транспортом вантажів по міських, приміських, міжміських і міжнародних маршрутах, що пред`являються для перевезення транспортом експедитора 2 (пункту 1.1 договору). Відповідно до пункту 3.2.3 договору від 03 лютого 2025 року №KM/A1569/25 експедитор 2 зобов`язаний залучати до виконання умов договору/заявки перевізників з транспортними засобами письмово узгоджених та підтверджених експедитором 1.
Між тим 31 липня 2025 року між ФОП ОСОБА_1 (експедитор) та ТзОВ “КВС-Транс” (перевізник) укладено договір №BG/PM1173/25, згідно з пунктом 1.1 якого експедитор замовляє, а перевізник надає послуги з міжнародних і внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом, а також з організації таких перевезень.
ТзОВ “Ареал-Плюс” довідкою від 06 серпня 2025 року №СФ-0004691 підтвердило, що транспортно-експедиційні витрати на перевезення вантажу згідно з CMR від 05 серпня 2025 року, що було здійснено автомобілем державним номером МАN ВС2910 РВ/ВС9503XF, за маршрутом Польща-Україна: з місця завантаження село Сьверкляни (Польща) до пункту пропуску Краківець-Корчова (385 км) склали 45400,00 грн (які були включені до митної вартості товару), від пункту пропуску Краківець-Корчова до місця розвантаження - місто Горохів (Україна) (169 км) становить 19868,00 грн (а.с.23). Зазначені у довідці від 06 серпня 2025 року №СФ-0004691 відомості про транспортні витрати (до кордону України) та їх маршрут узгоджуються з відомостями рахунку-фактури від 06 серпня 2025 року №СФ-0004691 (а.с.24).
Варто наголосити, що зазначені у графі 20 МД №25UA205100005470U умови поставки EXW, Swierklany відповідають інформації у первинних документах, які підтверджують фактичне перевезення товару. Зокрема, у міжнародній автотранспортній накладній (CMR) від 05 серпня 2025 року (а.с.20) та копії експортної декларації країни відправлення від 06 серпня 2025 року №25РL3350100027О3B3 (а.с.21), оформлення яких є обов`язком продавця, місцем завантаження визначено саме Swierklany. Це беззаперечно доводить виконання умов поставки у вказаному населеному пункті, що додатково підтверджується довідкою експедитора ТзОВ “Ареал-Плюс” від 06 серпня 2025 року №СФ-0004691.
На думку суду, митний орган, приймаючи рішення про коригування, проявив надмірний формалізм, віддавши пріоритет технічній помилці в одному комерційному документі (специфікації) та проігнорувавши при цьому дані міжнародної транспортної накладної та експортної декларації країни відправлення, які фіксують фактичну дію в момент відвантаження.
Прикметно й те, що МД №25UA205100005470U8 від 08 серпня 2025 року була подана для митного оформлення товарів за трьома позиціями, а коригування митної вартості проведено лише щодо товарів №2 та №3. До товару №1, який ввозився за тими самими супровідними документами та перевозився тим самим перевізником, митну вартість за основним методом визнано. Наведене вказує на непослідовність та необґрунтованість позиції митного органу про те, що подані транспортні документи містили розбіжності.
Відхиляючи твердження відповідача про неподання декларантом до митного оформлення передбачених договорами від 03 лютого 2025 року №KM/A1569/25 та від 10 травня 2024 року №RM/A1017/K24 заявок як підстави для коригування митної вартості товарів, суд зазначає, що законодавець не ставить в обов`язок декларанту подання конкретних документів, які підтверджують транспортні витрати.
Як виснував Верховний Суд у постанові від 31 травня 2019 року у справі №804/16553/14, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2024 року у справі №520/6058/24.
З умов контракту та рахунка-фактури не випливає, що позивачем понесено інші витрати, ніж на оплату товару та на транспортні послуги.
Отже, надані документи у сукупності підтверджують як вартість самого товару, так і витрати, пов`язані із транспортуванням товару, й вони були враховані у митну вартість, що не заперечує відповідач.
Суд наголошує, що вимога про надання документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортних (перевізні) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару та вартість навантажувально-розвантажувальних робіт; страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; виписки з бухгалтерської документації; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.
Відповідач же не встановив (не довів) наявність таких розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, або ж ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви митного органу щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.
Суд повторює, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Документом, що містить вартість та ідентифікаційні ознаки імпортованого товару є специфікація від 06 серпня 2025 року №29 та рахунок-фактура (Faktura VAT) від 05 серпня 2025 року №FS/4/08/2025. Витребовуючи висновок про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, відповідач не навів обґрунтування, які складові митної вартості такий документ має підтвердити та яким чином він може підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено.
Витребування митним органом страхових документів є некоректним за обставин справи, оскільки відомості про те, що страхування за рахунок ТзОВ “Завод “Горсталь”” не здійснювалося, значилися в довідці про транспортно-експедиційні витрати від 06 серпня 2025 року №СФ-0004691. Транспортні (перевізні) документи позивач надав до митної декларації та ці документи стосувалися усієї партії товару, яка ввозилася.
Немотивованою є вимога відповідача про надання позивачем каталогів, специфікацій, прайс-листів виробника товару, оскільки ненадання цих документа не може позбавляти його можливості декларувати товар на підставі інших документів, про які домовилися сторони зовнішньоекономічного контракту і які за правилами частини другої статті 53 МК України підтверджують митну вартість товару.
Так само ненадання до митного оформлення банківських платіжних документів, інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, виписки з бухгалтерської документації не може бути підставою для коригування митної вартості оцінюваного товару, адже строк оплати ще не закінчився (у специфікації від 06 серпня 2025 року №29 передбачені умови оплати – відстрочка платежу – 60 календарних дні).
При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Із тексту спірного рішення слідує, що митним органом коригування митної вартості товарів №2 та товару №3 визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації в ЄАІС на рівні 1,5937 євро за кг (МД від 12 березня 2025 року № 25UA205100001733U4) та на рівні 4,82 доларів США за кг (4,1391 євро за кг) (МД від 17 липня 2025 року №25UA205140045023U1) відповідно. Митні декларації, які слугували джерелом інформації для коригування митної вартості товарів, ввезених позивачем, суду не надано. 
При вирішенні спору суд також враховує, що за усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в АСАУР, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в АСАУР інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).
Тому формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за обраним декларантом методом.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням та оцінки усіх обставин та фактів, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2025 року у справі №300/784/24).
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю товару. Тому підстави вважати, що рішення відповідача від 08 серпня 2025 року №UA205100/2025/000016/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні, а отже це рішення підлягає скасуванню як протиправне.
Таким чином, позов належить задовольнити повністю.
Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору та на правничу допомогу.
Частинами першою, третьою статті 132 КАС України установлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Виходячи з аналізу вказаних правових норм, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.
Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано такі документи: договір про надання правничої допомоги від 05 вересня 2025 року №57/25 (а.с.32-33), рахунок від 09 березня 2026 року №5-57/25 (а.с.124), акт виконаних робіт від 09 березня 2026 року №5 (а.с.123а), детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних робіт та здійснення витрат, необхідних для надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 05 вересня 2025 року №57/25 (а.с.123а зворот), платіжну інструкцію від 09 березня 2025 року №2256 (а.с.125).
Відповідно до пункту 1.1 договору від 05 вересня 2025 року №57/25 адвокат Таргоній П.В. приймає на себе доручення клієнта ТзОВ “Завод “Горсталь”” по наданню останньому правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за дії адвоката по наданню правової допомоги і фактичні витрати адвоката, понесені ним у зв`язку з виконанням цього договору у справі про визнання протиправним та скасування рішення Волинської митниці від 08 серпня 2025 року №UA205100/2025/000016/2 про коригування митної вартості товарів.
Рахунком від 09 березня 2026 року №5-57/25 (а.с.124) та актом виконаних робіт від 09 березня 2026 року №5 (а.с.123а) підтверджено надання адвокатом Таргонієм П.В. комплексу юридичних послуг на підставі договору від 05 вересня 2025 року №57/25 на суму 8000,00 грн, оплату яких проведено платіжною інструкцією від 09 березня 2026 року №2256 (а.с.125).
Як слідує із детального опису робіт (наданих послуг), адвокатом надано послуги: з`ясування фактичних обставин справи в клієнта (усна консультація); вивчення наданих документів, законодавства та судової практики, формування попередньої правової позиції; підготовка та оформлення позовної заяви; вивчення та правовий аналіз відзиву на позовну заяву; підготовка та оформлення відповіді на відзив на позовну заяву (а.с.123а зворот).
Відповідач заперечив щодо стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю із категорією справи і предметом позову (а.с.127-129).
Суд зауважує, що позивач вільний у виборі адвоката та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо є неспівмірним (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26 серпня 2022 року у справі №520/6658/21).
Оцінюючи склад та розмір витрат на правничу допомогу, які заявлено до відшкодування, суд враховує фактичний обсяг наданих адвокатом послуг при оскарженні одного рішення суб`єкта владних повноважень. Спірні відносини регулюються нормами МК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають опрацюванню адвокатом, не передбачають; такі послуги, як з`ясування фактичних обставин в клієнта, вивчення наданих доказів, законодавства, судової практики та формування правової позиції охоплюються загальною діяльністю адвоката та за змістом входять до послуги з підготовки позову. Тож виходячи із принципів обґрунтованості розміру витрат, заперечення відповідача щодо обсягу наданих послуг та їх вартості, суд дійшов висновку про те, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 3500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Такий розмір відповідає критерію реальності наданих послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.
Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 3034,00 грн (при необхідних 3033,08 грн), що підтверджується платіжною інструкцією від 28 січня 2026 року №2014, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.7, 39).
Оскільки суд задовольняє позов, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судові витрати у сумі 6533,08 грн (3033,08 грн - витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, та 3500,00 грн - витрати на правничу допомогу адвоката).
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод “Горсталь”” (45700, Волинська область, місто Горохів, вулиця Берестецька, будинок 10, ідентифікаційний код юридичної особи 37490495) до Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці від 08 серпня 2025 року №UA205100/2025/000016/2 про коригування митної вартості товарів.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод “Горсталь”” за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати у сумі 6533,08 (шість тисяч п`ятсот тридцять три грн 08 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк