ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" травня 2026 р. Справа№ 911/28/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Кравчука Г.А.
суддів: Спаських Н.М. 
Коробенка Г.П. 

при секретарі судового засідання: Нагулко А.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 19.05.2026
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури
на рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2025 (повне рішення складено 29.10.2025)
у справі № 911/28/25 (суддя Антонова В.М.)
за позовом виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації
до Комунального підприємства Яготинської міської ради «Кирильське»
про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог.
У січні 2025 року Виконувач обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (далі - Київська ОДА, позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства Яготинської міської ради "Кирильське" (далі - КП "Кирильське", відповідач), в якому просить:
- усунути перешкоди Київській обласній державній адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом припинення використання для рибогосподарської діяльності Комунальним підприємством Яготинської міської ради "Кирильське" водного об?єкта озера Кирильське, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020 площею 117,0923 га;
- усунути перешкоди Київській обласній державній адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом зобов`язання Комунального підприємства Яготинської міської ради "Кирильське" повернути земельну ділянку з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020 площею 117,0923 га з розташованим на ній водним об`єктом - Кирильським озером.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у порушення вимог статті 14 Закону України "Про аквакультуру", статті 51 Водного кодексу України використовує водний об`єкт, а саме озеро Кирилівське і земельну ділянку водного фонду під ним без укладання договору оренди такого водного об`єкта та земельної ділянки під ним, на підставі Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища Малий Супій (Кирилівське озеро), розташованого на території Яготинської міської ради, в адміністративних межах Бориспільського району, Київської області.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі № 911/28/25 у задоволенні позову Виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Комунального підприємства Яготинської міської ради "Кирильське" про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову місцевий господарський суд виходив з того, що станом на момент розгляду даної справи власником земельної ділянки з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020, загальною площею 117,0923 га є Яготинська міська рада та, оскільки, предмет даного спору не стосується належності права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що Київська ОДА (позивач у даній справі) не є ані власником спірної земельної ділянки з водним об`єктом, ані її користувачем, відтак прокурором не доведено, які саме права позивача були порушенні.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Заступник керівника Київської обласної прокуратури (далі - прокурор, скаржник) 17.11.2025 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі № 911/28/25 та прийняти нове рішення про задоволення позову; судові витрати за подання апеляційної скарги стягнути з відповідача на рахунок прокуратури Київської області.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права щодо встановлення законного розпорядника спірної земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом та способів захисту його права, в оскаржуваному рішенні не надано оцінку усім доводам позовної заяви, що обмежило право держави в особі Київської ОДА на судовий захист порушених інтересів держави та Українського народу, який згідно зі статтею 13 Конституції України є власником землі та інших природних ресурсів, що знаходяться в межах території України, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню.
Так, за доводами скаржника, оскільки водосховище Малий Супій (Кирильське озеро) розташоване за межами населеного пункту, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, то станом на час пред`явлення прокурором до суду позовної заяви (30.12.2024) та на час ухвалення судом оскаржуваного рішення (28.10.2025), враховуючи приписи частини 5 статті 122 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), право розпоряджатися спірною земельною ділянкою водного фонду у комплексі з розташованим на ній водним об`єктом загальнодержавного значення покладено на Київську ОДА. Однак, незважаючи на те, що право власності держави щодо спірного водного об`єкту та земельної ділянки під ним установлене Законом та не потребує доказування правового титулу, суд першої інстанції, посилаючись на інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.10.2025 №1935848, в оскаржуваному рішенні зробив висновок, що власником земельної ділянки з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020, яка знаходиться під водним об`єктом загальнодержавного значення - водосховище Малий Супій (Кирильське озеро) є Яготинська міська рада, оскільки право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано саме за даним органом місцевого самоврядування.
При цьому суд першої інстанції не врахував, що за змістом статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.
За твердженням прокурора, земельна ділянка з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020, яка знаходиться під водним об`єктом загальнодержавного значення водосховищем Малий Супій (Кирильське озеро), відповідно до Закону України від 08.10.2024 №3993-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту інтересів власників земельних часток (паїв), а також застосування адміністративної процедури у сфері земельних відносин", що набрав чинності 08.11.2024, відноситься до державних земель, право власності на які, у відповідності до вимог статті 122 ЗК України, реалізується виключно органом виконавчої влади на відповідній території, а саме Київською ОДА.
За таких обставин, судом першої інстанції, на думку прокурора, неправомірно зроблено висновок, який покладений в основу оскаржуваного рішення, про відсутність порушення прав та законних інтересів позивача - Київської ОДА, оскільки право власності держави на спірний водний об`єкт та земельну ділянку під ним її законного власника/розпорядника, повноваження якого станом на момент пред`явлення позову до суду і станом на час ухвалення судом рішення імперативно установлені пунктом 24-1 розділу Х "Перехідні положення", статті 122 ЗК України.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2025 апеляційну скаргу прокурора на рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі № 911/28/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Тарасенко К.В., Коробенко Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/28/25; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою прокурора на рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі № 911/28/25 до надходження до суду матеріалів справи.
03.12.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/28/25.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі № 911/28/25, справу № 911/28/25 призначено до розгляду на 03.02.2026 о 14 год 00 хв, запропоновано учасникам справ вчинити відповідні процесуальні дії у встановлені судом строки.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Тарасенко К.В. з 02.02.2026 по 06.02.2026 включно, судове засідання у призначений час не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 розгляд апеляційної скарги прокурора на рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі № 911/28/25 призначено на 31.03.2026 о 14 год 20 хв.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці з 30.03.2026 по 03.04.2026 включно.
Згідно з Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2026 апеляційну скаргу прокурора на рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі № 911/28/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П., Спаських Н.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу прокурора на рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі № 911/28/25, розгляд справи призначено на 19.05.2026 о 15 год 15 хв.
Позиції інших учасників справи.
10.03.2026 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.
В обґрунтування заперечень проти вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що прокурором до матеріалів справи не подано жодного документа, який би підтверджував право власності держави на земельну ділянку станом на момент подання позову до господарського суду. Також відповідач зазначає, що відповідно до рішення Яготинської міської ради №2821/21/VIII від 09.12.2021, відповідачу надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою для надання ділянки у постійне користування. 
В частині доводів апелянта, що водосховище Малий Супій є об`єктом загальнодержавного значення відповідач зазначає, що згідно листа Басейнового управління водних ресурсів №01/12/871 від 07.04.2025 управління не має інформації що Малий Супій є державним об`єктом, вказаний водний об`єкт не перебуває у державній власності та не обліковується на балансі держави.
Явка представників сторін.
У судове засідання 19.05.2026 з`явились прокурор та відповідач. 
Позивач не забезпечив участь свого повноважного представника у судовому засідання, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату і час судового розгляду, про поважність причин нез`явлення представника суд апеляційної інстанції не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надав. 
Оскільки явка представника позивача в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представника позивача.
Прокурор у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просить апеляційний господарський суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким позов прокурора задовольнити повністю. 
Відповідач у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - без змін.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Як убачається з матеріалів справи, КП "Кирильське" (відповідач) є юридичною особою, що зареєстровано відповідно до законодавства України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 11.05.2017 (номер запису: 13511020000003771).
Засновником відповідача є Яготинська міська рада (код ЄДРПОУ: 05408823).
За змістом статуту відповідача, затвердженого рішенням Яготинської міської ради №2330-18-VIII від 05.10.2021, КП "Кирильське" створене з метою ведення рибогосподарської діяльності, відтворення водних живих ресурсів та селекції у рибництві, розвиток рибного господарства, догляду за водними об`єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами та підтримання їх у належному стані.
Видами економічної діяльності відповідача є: 03.22 прісноводне рибництво (аквакультура) (основний); 93.29 організування інших видів відпочинку та розваг; 93.19 інша діяльність у сфері спорту; 84.24 діяльність у сфері охорони громадського порядку та безпеки; 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 52.21 допоміжне обслуговування наземного транспорту; 52.10 складське господарство; 50.30 пасажирський річковий транспорт; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 46.23 оптова торгівля живими тваринами; 10.20 перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків; 03.12 прісноводне рибальство; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 81.30 надання ландшафтних послуг.
Рішенням Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області №2821-21- VIII від 09.12.2021 надано дозвіл відповідачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель водного фонду, для передачі її в постійне користування для рибогосподарських потреб, площею 117,0923 га, в адміністративних межах Кулябівського старостинського округу Яготинської міської ради.
На замовлення відповідача Державним підприємством - Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості "Укррибпроект" розроблено режим рибогосподарської експлуатації водосховища Малий Супій (Кирильське озеро), розташованого на території Яготинської міської ради, в адміністративних межах Бориспільського району, Київської області, який погоджений Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області 12.01.2023 та Державним агентством меліорації та рибного господарства України 08.02.2023 (далі - режим).
Як убачається із вказаного режиму місцезнаходження водного об`єкта є: водосховище Малий Супій (Кирилівське озеро), розташоване поблизу с. Кулябівка (0 км) та Тужилів (0 км) на землях Яготинської міської ради, в межах Бориспільського району, Київської області. 
Координати водосховища: 50°17'19.4"N 31°42'36.4"Е, 50°17'09.2"N 31°42'24.0"Е, 50°18'12.4"N 31°41'41.6"Е, 50°19'03.2"N 31°41'18.9"Е, 50°18'08.3"N 31°42'03.6"Е. 
Розміри: довжина - 3,8 км, ширина 0,332 км, площа водного дзеркала - 126 га, об`єм - 0,00189 км3, максимальна глибина - 2,8 м, середня глибина 1,5 м.
Гідрологічний ланцюг: р. Супій - р. Дніпро (басейн Чорного моря).
На водному об`єкті трубопроводи, водозабірні споруди відсутні. Існують незначні сільськогосподарські стоки.
Користувач водних біоресурсів - відповідач, відповідає за виконання вимог, складених розробником для режиму.
Термін дії режиму від 08.02.2023 до 31.12.2032.
Відповідно до листа Яготинської міської ради від 08.08.2023 №08-28/3675 водний об`єкт водосховища Малий Супій (Кирильське озеро) знаходиться за межами населених пунктів в адміністративних межах Кулябівського старостинського округу Яготинської міської ради, обліковується в державній власності, як землі запасу, землі водного фонду. Найближчим часом буде проведено реєстрацію переходу права на вказану земельну ділянку з державної в комунальну власність Яготинської міської ради. Кадастровий номер земельної ділянки, відповідної вказаному водному об`єкту 1225582700:01:003:0020. Паспорт водосховища Малий Супій (Кирилівське озеро) Яготинською міською радою не замовлявся, оскільки ведення рибогосподарської діяльності на об`єкті водосховища Малий Супій (Кирильське озеро) погоджено Державним агентством меліорації та рибного господарства України, Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області в режимі спеціального товарного рибного господарства.
Листом за вих.№01-12/1087 від 28.08.2023 Басейнове управління водних ресурсів середнього Дніпра повідомило прокуратуру та Державне агентство водних ресурсів, що водний об`єкт Малий Супій (Кирильське озеро) не являється водосховищем комплексного призначення, є природного походження та використовується для рибальства. Даний водний об`єкт не перебуває на балансі Яготинської об`єднаної територіальної громади, як і гідротехнічна споруда, що частково зруйнована. Також правовстановлюючі документи на зазначений водний об`єкт відсутні (договір оренди), а розроблені режими даного водосховища не виконуються.
Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області листом за вих.№10-10-0.223-8626/2-23 від 19.09.2023 повідомило прокуратуру, що земельна ділянка з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020 площею 117,0923 га, з цільовим призначенням - 16.00 Землі запасу, категорія земель - землі водного фонду, зареєстрована в ДЗК 13.11.2020 на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, розробником якої є Київська обласна філія Центру ДЗК. Вищевказана документація із землеустрою затверджена наказом Головного управління "Про затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності" №64-ІЗ від 03.12.2020.
Головне управління ДПС у Київській області листом за вих.№17828/5/10-36-04-01 від 10.11.2023 повідомило прокуратуру, що станом на 01.11.2023 за період з 2022-2023 роки в інформаційно-комунікаційній системі ДПС України відсутня інформація щодо нарахувань та сплати орендної плати відповідача, також відсутня інформація щодо нарахувань та сплати податку на прибуток.
У квітні 2024 року відповідачем проведено вселення водних біоресурсів на водосховищі Малий Супій (Кирильське озеро), що підтверджується актом про виконання робіт з відтворення водних біоресурсів та підсумковим актом про виконання робіт з відтворення водних біоресурсів від 09.04.2024.
Київська ОДА листом за вих.№492/31.01/31.02.01/2024 від 27.05.2024 повідомила прокуратуру, що за період з 2017 по 2024 роки розпорядження про передачу з державної власності в комунальну власності земельної ділянки з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020, а також розпорядження про передачу в користування (у тому числі в оренду) Кирильського озера, наявних на ньому гідротехнічних споруд, земельних ділянок під ним не видавались.
Листами за вих.№01-12/5 від 02.01.2025, вих.№01-12/871 від 07.04.2025 Басейнове управління водних ресурсів середнього Дніпра повідомило прокуратуру, що віднесення водних об`єктів до загальнодержавного чи місцевого значення визначено статтею 5 Водного кодексу України (далі - ВК України). Чинним законодавством не передбачено ведення переліків водних об`єктів загальнодержавного чи місцевого значення. У Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра відсутня інформація щодо правовстановлюючих та дозвільних документів із зазначенням користувача (балансоутримувача) Кирильського озера, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020 на території Київської області.
Матеріали справи не містять паспорта спірного водного об`єкта. 
Також у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які надають право на використання відповідачем земельної ділянки із розташованим на ній спірним водним об`єктом і відсутні докази сплати останнім земельного податку, сплати оренди водного об`єкта та земельної ділянки з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020.
Як убачається з відповіді №1935848 від 27.10.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.06.2024 Яготинською міською радою зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020, загальною площею 117,0923 га.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підтверджується, що процесуально-правовий зміст захисту права полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
У пунктах 64-66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.10.2022 у справі N 910/14224/20 зазначено, що суб`єктивне цивільне право є мірою можливої поведінки у правовідносинах, в яких існує уповноважена і зобов`язана сторона. Суб`єктивні права встановлюються правовими нормами, їх особливістю є здатність вимагати від зобов`язаної сторони певної міри поведінки, у тому числі, з використанням примусу держави.
Поняття охоронюваного законом інтересу в логічно-смисловому зв`язку з поняттям суб`єктивного права визначено в Рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Безпосереднє згадування в нормах права інтересів особи як об`єкта правового захисту в певній мірі прирівнює їх до суб`єктивних прав. Отже, законні інтереси, які не опосередковані правовими нормами, можна розглядати як доправову категорію, у якій інтерес передує правам та обов`язкам, тобто виступає як "суб`єктивне право, що може виникнути у майбутньому".
Розмежовуючи поняття прав та інтересів, Конституційний Суд України в Рішенні від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 зазначив, що і суб`єктивне право, і пов`язаний з ним інтерес є дозволами. Але перше є особливим дозволом, тобто дозволом, що відображається у відомій формулі: "Дозволено все, що передбачено у законі", а друге - простим дозволом, тобто дозволом, до якого можна застосовувати не менш відоме правило: "Дозволено все, що не забороняється законом". Інтерес, навіть перебуваючи під охороною закону чи права, на відміну від суб`єктивного права, не має такої правової можливості, як останнє, оскільки не забезпечується юридичним обов`язком іншої сторони. Законний інтерес відбиває лише легітимне прагнення свого носія до того, що не заборонено законом, тобто тільки його бажання, мрію, потяг до нього, а отже - й не юридичну, а фактичну (соціальну) можливість. Це прагнення в межах сфери правового регулювання до користування якимсь конкретним матеріальним або нематеріальним благом. Відмінність такого блага від блага, яке охоплюється змістом суб`єктивного права, полягає в тому, що користування благом, на яке особа має право, визначається можливістю в рамках закону, а до якого має законний інтерес - без вимог певних дій від інших осіб або чітко встановлених меж поведінки.
Велика Палата Верховного Суду зазначала, що кожна особа, чиї права чи інтереси було порушено, має право звернення до суду для їх захисту. Кожна особа має право в порядку, встановленому процесуальним законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас, зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити.
Отже, підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови в позові.
Особа, яка звертається до суду з позовом, вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги зокрема щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Оцінка предмета заявленого позову, наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.
Зазначені правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 справі №761/45721/16-ц, Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №450/2875/19, від 18.06.2024 у справі №758/113/23.
При вирішенні спору суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові потрібно відмовити. Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові незалежно від інших встановлених судом обставин (див. постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19, від 16.10.2020 у справі №910/12787/17, від 29.08.2023 у справі №910/5958/20 та від 22.03.2023 у справі №509/5080/18).
Прокурор, звертаючись з даним позовом до господарського суду в інтересах Київської ОДА, вказує, що остання є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020 з розташованим на ній водним об`єктом - Кирильським озером та заявляє вимоги про усунення перешкод Київській ОДА у користуванні та розпорядженні вказаним майном шляхом припинення використання відповідачем водного об`єкта на спірній земельній ділянці та просить повернути вказану земельну ділянку.
Відповідно до частини 1 статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина 2 статті 152 ЗК України).
Суд апеляційної інстанції виходить з того, що негаторний позов - це вимога власника, який володіє річчю, про усунення перешкод у здійсненні користування і розпорядження нею.
Зміст негаторного позову становлять вимоги власника (титульного володільця) про усунення порушень, не пов`язаних з позбавленням володіння.
Одночасно метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. 
У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю) (пункт 114 постанови Великої Палати Верхового Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16).
Як убачається з відповіді №1935848 від 27.10.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020, загальною площею 117,0923 га 17.06.2024 зареєстровано за Яготинською міською радою. 
Отже, станом на момент розгляду даної справи власником земельної ділянки з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020, загальною площею 117,0923 га є Яготинська міська рада.
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що предмет даного спору не стосується належності права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020.
Враховуючи викладене, а також те, що Київська ОДА (позивач у даній справі) не є ані власником спірної земельної ділянки з водним об`єктом, ані її користувачем, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що прокурором не доведено, які саме права чи інтереси позивача порушені. 
Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові. У разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватися до оцінки позовних вимог на предмет їх обґрунтованості. Наведений висновок є сталим у практиці Верховного Суду (див., наприклад,  постанови Верховного Суду від 29.08.2023 у справі №910/5958/20, від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 26.03.2019 у справі №910/13908/17, від 11.09.2025 у справі №910/13150/24).
З огляду на те, що прокурор не обґрунтував обставин щодо порушення прав та інтересів позивача, використанням відповідачем водного об`єкта і земельної ділянки водного фонду під ним, власником якої є Яготинська міська рада (принцип реєстраційного підтвердження володіння майном), а не позивач, що є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про відсутність правових підстав для аналізу інших доводів учасників цієї справи.
Відповідно до статті 13 ГПК України  судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до положень статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно з положеннями статті 74 ГПК України.
За змістом статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Нормою статті 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду у даній справі. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції. 
Судові витрати.
Згідно зі статтею 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі №911/28/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі №911/28/25 залишити без змін.
3. Матеріали справи №911/28/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.05.2026.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук 

Судді Н.М. Спаських

Г.П. Коробенко