Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/998/26
Провадження №2/711/1283/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого – судді Позарецької С.М.,
при секретарі судового засідання - Буйновській А.П.,
за участю ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_2 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01.11.2023 вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Водночас, на теперішній час триває процес розлучення.
За час подружнього життя у них народився син – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний момент проживає з нею.
Зазначає, що відповідач ухиляється від обов`язку утримувати свою дитину. До того ж, як їй відомо, відповідач має ще дитину від попереднього шлюбу і сплачує аліменти на її утримання.
Враховуючи зазначене вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подачі даного позову і до досягнення дитиною повноліття. 

Ухвалою суду від 02.03.2026 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи до суду не надходило. Крім того, сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи.
20.03.2026 відповідачем, через свого представника – адвоката Заболотнього В.М., подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначено, що відповідно до рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12.08.2021 у справі № 709/732/21 з відповідача на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утриманні сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також 1000 грн щомісячно. Рішення суду ним виконується, а тому розмір аліментів на двох дітей має складати 1/3 від усіх видів його заробітків, тобто на кожну дитину по 1/6 частки, оскільки його діти від різних шлюбів мають рівні права.
З огляду на це, відповідач просить позовні вимоги задовольнити частково, визначивши аліменти позивачу на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітків (доходів).
Відповідь на відзив позивачем не подано.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити в повному обсязі, на підставі обґрунтування, що наведене в позовній заяві та з урахуванням доданих до неї матеріалів. Крім того, зазначила, що на теперішній час розірвано шлюб між нею та відповідачем. Вона не згідна з позицією відповідача щодо сплати на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітків (доходів) відповідача і наполягає на стягненні аліментів саме на у заявленому нею розмірі – 1/4 частки від всіх видів заробітків (доходів) відповідача. Також звернула увагу на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина з серпня 2025 року, а їй тяжко самостійно забезпечувати дитину всім необхідним, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Як їй відомо, відповідач проходить військову службу, пільг немає. 
У судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, хоча повідомлялися судом у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи. Водночас, 04.04.2026 представник відповідача ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просить проводити судовий розгляд без участі сторони відповідача. Крім того, при прийнятті рішення просив врахувати позицію відповідача, яка висвітлена у відзиві на позов.
Заслухавши доводи позивача, враховуючи позицію відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків. 

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 01.11.2023 зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис № 172 та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 01.11.2023. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка – ОСОБА_7 , дружини – ОСОБА_7 .
Водночас, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.01.2026 у справі № 711/10841/25 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Означене судове рішення набрало законної сили 26.02.2026.
За час спільного проживання у шлюбі в сторін народився син – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.03.2024, виданого Виконавчим комітетом Ватутінської міської ради Черкаської області, актовий запис № 16. Батьком дитини записаний відповідач (а.с. 5). Спору щодо батьківства між сторонами немає. Щодо місця проживання дитини між сторонами спору також не існує, а саме, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає разом з матір`ю, про що вона зазначила в позовній заяві та в судовому засіданні.
До того ж, судом достовірно встановлено, що сторони разом не проживають і їх спільна неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері та мешкає разом з нею за адресою її постійного місця проживання.
На теперішній час позивач не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину, яка потребує матеріального забезпечення.
Крім того, відповідно до рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12.08.2021 у справі № 709/732/21 з відповідача ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2021 і до досягнення ним повноліття, а також додаткові витрати на дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 (одна тисяча гривень 00 копійок) гривень щомісячно, починаючи з 15.06.2021, і до досягнення ним повноліття.
При цьому, стороною відповідача не надані докази щодо фактичного виконання цього судового рішення в добровільному чи примусовому порядку.
При прийнятті рішення у справі, суд враховує те, що відповідач є працездатним, а також, його позицію про те, що він не відмовляється від обов`язку утримання неповнолітнього сина, але в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та часткове визнання позовних вимог. Крім того, ним не надано жодних належних та допустимих доказів щодо неможливості ним утримувати дитину в розмірі, який заявлено позивачем, а також не надано відомостей про те, що з нього проводиться стягнення за виконавчими документами, зокрема і на виконання судового рішення від 12.08.2021 у справі № 709/732/21. Також, відповідачем не доведений його матеріальний стан (заробіток, доходи, наявність рухомого/нерухомого майна у власності, наявність інших утриманців тощо), щоби підлягало врахуванню під час розгляду даної справи. Слід зазначити, що сімейний стан відповідача та наявність у нього ще однієї дитини, жодним чином не свідчить про наявність обставин для зменшення розміру аліментів, який завлений позивачем за цим позовом. 

Правовідносини сторін у справі, які виникли на підставі викладених фактичних обставин, мають наступне правове регулювання.
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України.
За приписами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою статті 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Аліменти – це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. 
За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).
За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Як передбачено частинами 1 та 2 статті 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», установлено з 01.01.2026 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3209 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років – 2817 гривень; дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень; працездатних осіб – 3328 гривень.
Таким чином, з`ясувавши обставини справи, враховуючи думку позивача та відповідача, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, відповідачем не були надані належні та допустимі докази в обґрунтування заперечень проти позову. Посилання відповідача на обставини про те, що Чорнобаївським районним судом Черкаської області від 12.08.2021 у справі № 709/732/21 ухвалено рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання іншої дитини - малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також додаткових витрат на дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 (одна тисяча гривень 00 копійок) гривень щомісячно, починаючи з 15.06.2021, і до досягнення ним повноліття, не є тими обставинами, які б давали суду підстави зменшувати розмір аліментів на утримання спільної дитини сторін по цій справі.
Крім того, визначаючи розмір аліментних платежів, суд враховує норми сімейного законодавства про те, що батьки несуть рівні обов`язки щодо утримання дітей. Також відповідач зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, але не в заявленому позивачем розмірі, тобто, як на думку суду, він усвідомлює свій обов`язок щодо матеріального забезпечення дитини.
Суд також враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, зокрема, щодо утримання дитини, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом враховуються також ті обставини, що дитина мешкає разом з позивачем та фактично перебуває на повному її утриманні.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які покликалася позивач, як на підставу своїх вимог, а також відповідач, як на підставу своїх заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи позицію відповідача, яка викладена ним у відзиві, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, а саме слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Доводи, які викладені відповідачем у відзиві на позов, суд вважає безпідставними.
Крім того, аліменти на дитину необхідно стягувати з 06.02.2026, враховуючи норми сімейного законодавства та ту обставину, що позивач саме 06.02.2026 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із цією позовною заявою.
Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини.
Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Так, при зверненні до суду із цим позовом, позивач не сплачувала судовий збір, у зв`язку з тим, що вона має пільгу щодо сплати судового збору, передбачену п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Отже, з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави в розмірі 1331 грн. 20 коп., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 353, 430 ЦПК України суд, -
в и р і ш и в :
Позовні вимоги задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.02.2026 та продовжувати до повнолітня дитини.
Рішення про стягнення аліментів у частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у сумі 1331 грн. 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 20.04.2026

Головуючий суддя         С.М. Позарецька