ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року Справа № 906/1299/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Хабарова М.В.,
суддя Мамченко Ю.А.,
суддя Петухов М.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін заяву Хорошівської селищної ради про ухвалення додаткового рішення у справі №906/1299/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Інвест" 
до Хорошівської селищної ради 
про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 04.02.2026 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2026 апеляційну скаргу ТОВ "Надра Інвест" на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.02.2026 та на додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 16.02.2026 у справі № 906/1299/25 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Житомирської області від 04.02.2026 та додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 16.02.2026 у справі №906/1299/25 залишено без змін.
27.04.2026 від Хорошівської селищної ради надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції та стягнення з ТОВ "Надра Інвест" 20 000 грн на користь відповідача.
Відповідно до ч.1, 3 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Колегією суддів встановлено, що у відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначав про те, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. 
Заява про ухвалення додаткового рішення разом із доказами понесених судових витрат була подана представником відповідача через підсистему ЄСІКС "Електронний суд" 27.04.2026, тобто в межах строків визначених у ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає розгляду судом.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2026 розгляд заяви Хорошівської селищної ради про ухвалення додаткового рішення у справі №906/1299/25 постановлено здійснювати в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
27.04.2026 від позивача надійшли заперечення щодо заявлених витрат на правничу допомогу, в яких останній вказує, що спір у даній справі виник внаслідок протиправної поведінки відповідача, яка полягала у нав`язуванні позивачу умов договору оренди земельної ділянки, що суперечать імперативним нормам чинного законодавства, зокрема щодо строку оренди та порядку визначення орендної плати. Дане підтверджується рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.10.2025 №60/212-р/к, яким встановлено, що встановлення різних ставок орендної плати без урахування п.284.4 ст.284 Податкового кодексу України є антиконкурентними діями органу місцевого самоврядування.
Зазначає, що заявлена сума 20000 грн є завищеною та не відповідає критеріям розумності, оскільки у даній справі обсяг процесуальних дій в апеляційній інстанції є мінімальним (подання відзиву та участь у судовому засіданні), нових правових аргументів не наведено, а сама справа не відзначається підвищеною складністю. Тобто йдеться про шаблонний супровід спору, що не потребує значних витрат часу та ресурсів.
Вважає, що обґрунтованим та співмірним розміром витрат з обсягом наданої правової допомоги є 2000 грн, однак останні не підлягають стягненню з позивача, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача. 
Розглянувши заяву Хорошівської селищної ради про ухвалення додаткового рішення у даній справі та відповідно стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.
Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.
Згідно з ч.1, 2 ст.16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. (Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, у додаткових постановах Верховного Суду у справі №910/1929/19 від 01.06.2022, у справі №903/999/23 від 17.01.2025)
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Крім того, ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5, 6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).
Колегія суддів зауважує, що принцип пропорційності - загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення. Принцип пропорційності являє собою загальний, універсальний принцип права, який вимагає співрозмірного обмеження прав та свобод людини для досягнення публічних цілей.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити також з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було подано до суду копії договору про надання правничої допомоги №3 від 25.03.2026, акту приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг від 24.04.2026, розрахунок (опис робіт/наданих послуг).
Крім того, відповідачем надано суду копію ордеру на надання правничої допомоги Хорошівської селищної ради адвокатом Ващук Ю.С. серії АМ №1196078 від 27.03.2026, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
25.03.2026 між Адвокатським об`єднанням "Лекс Едвайс", в особі старшого партнера Ващук Ю.С. (виконавець) та Хорошівською селищною радою (клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги №3, згідно п.1.1 якого клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання забезпечити надання правничої допомоги (надалі- послуги) по справі №906/1299/25 в суді апеляційної інстанції на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні та документально підтверджені для виконання договору. 
Конкретні види послуг зазначаються виконавцем у акті про надання послуг (п.1.2 договору)
Пунктом 4.2. договору сторони погодили, що за надання правничої допомоги клієнт оплачує виконавцю гонорар (вартість послуг) та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Вартість послуг, що надаються розраховується у фіксованому розмірі (коли можна точно визначити обсяг надання послуг, а також в інших випадках, коли сума попередньо узгоджена сторонами в будь-якій формі). Загальна вартість послуг, наданих по договору становить 20000 грн (п.4.3 договору).
Після завершення надання правничої допомоги або її частини виконавець складає акт та надає його клієнту. В акті зазначаються послуги, фактично надані виконавцем, розмір фактично витраченого часу (у випадку погодинних ставок), гонорару виконавця, а також розмір фактичних витрат (п.4.4 договору).
24.04.2026 між Адвокатським об`єднанням "Лекс Едвайс" (виконавець), в особі старшого партнера Ващук Ю.С., та Хорошівською селищною радою підписано акт приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг на 20 000 грн, а саме:
- підготовка відзиву на апеляційну скаргу ГОВ "НАДРА ІНВЕСТ" на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.02.2026 року по справі №906/1299/25.
- участь в судовому засіданні 23.04.2026 у Північно-західному апеляційному господарському суді у справі№906/1299/25.
Такі ж послуги та на таку ж суму зазначені у розрахунку (опису робіт/наданих послуг).
Оцінюючи наявність правових підстав для відшкодування відповідачу витрат на правову допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції на суму 20000 грн, понесених адвокатом Ващук Ю.С., колегія суддів зазначає наступне.
За змістом ч.3 ст.237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон) встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Згідно з ч.1 ст.30 вищевказаного Закону формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п.19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19; п.28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, п.127 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 ).
Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст.627 ЦК України.
Частинами 1, 2 статті 30 Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми вбачається, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.12.2022 у справі №922/1964/21).
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч.1 ст.30 Закону як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.
Відтак, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади господарського законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Апеляційний суд також враховує, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.126 ГПК України (аналогічна правова позиція, викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 31.08.2023 у справі №824/20/23).
Разом з тим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (схожий висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 03.10.2023 у справі №922/2417/22).
Дослідивши наявні в матеріалах справи акт приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг від 24.04.2026 та оцінивши його зміст колегія суддів вважає, що заявлена сума до стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 20 000 грн є завищеною.
Апеляційний суд зазначає, що поданий відзив на апеляційну скаргу не є об`ємним та в цілому відповідає процесуальній позиції відповідача в суді першої інстанції, тобто його підготовка не вимагала додаткового правового аналізу спірних правовідносин чи вивчення додаткової судової практики та не призвела до значного збільшення обсягу юридичної роботи адвоката під час представництва інтересів Хорошівської селищної ради в Північно-західному апеляційному господарському суді.
Крім того, апеляційний суд враховує проведення у даній справі лише одного судового засідання, участь у якому представник відповідача брав у режимі відеоконференції, що не що не потребувало додаткових витрат часу на прибуття до суду та не ускладнювало процесуальну участь адвоката у розгляді справи.
З огляду на вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення розміру заявленої відповідачем суми витрат на професійну правничу допомогу до 8 000 грн.
Посилання позивача на необхідність застосування ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України та відмови у задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає необґрунтованою, оскільки ТОВ "Надра Інвест" не доведено, що спір виник внаслідок неправильних дій Хорошівської селищної ради. 
Натомість апеляційним судом враховано, що саме у зв`язку з ініційованим ТОВ "Надра Інвест" апеляційним провадженням, Хорошівська селищна рада, з метою належного захисту своїх прав та інтересів, була змушена звернутись за професійною правничою допомогою та забезпечувати участь свого представника у розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, критеріїв реальності адвокатських витрат, співмірності та розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги складність справи, її обставини та характер спірних правовідносин, з урахуванням вчинених процесуальних дій адвоката, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції та стягнення з ТОВ "Надра Інвест" на користь Хорошівської селищної ради 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 233, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Хорошівської селищної ради про ухвалення додаткового рішення у справі №906/1299/25 задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Інвест" (12101, Житомирська обл., Хорошівський р-н, селище Хорошів, вул.Соборна, буд.16, код ЄДРПОУ 33093694) на користь Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області (12101, Житомирська обл., Житомирський р-н, селище Хорошів, вул.Героїв України, буд.13, код ЄДРПОУ 04344587) 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.
3. В іншій частині у задоволенні заяви Хорошівської селищної ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Інвест" витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
4. Господарському суду Житомирської області видати наказ на виконання додаткової постанови.
5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Хабарова М.В. 

Суддя   Мамченко Ю.А. 

Суддя   Петухов М.Г.