Справа № 484/538/26
2/467/298/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.
за участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування

Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилався на те, що 18 липня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 18.07.2023-100000006.
Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн., строком на 70 днів з дати його надання та сплатою процентів за користування кредитом за незмінною процентною ставкою у розмірі 1,3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, а також комісії пов`язаної з наданням кредиту у розмірі 15% від суми кредиту, що дорівнює 900 грн.
Вказаним договором передбачено, що кредит надається позичальнику шляхом перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного засобу споживача № 5168-74хх-хххх-9511.
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, перерахувавши 18 липня 2023 року на рахунок позичальника грошові кошти в розмірі 6000 грн.
В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 9451,71 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5820,04 грн.; заборгованості по процентам в розмірі 3631,67 грн.
Посилаючись на те, що відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, позивач через свого представника просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором від 18 липня 2023 року в розмірі 9451,71 грн. та судові витрати.

Процесуальні дії у справі

Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи.

Позиції сторін

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про його дату, час і місце повідомлялась належно кожного разу, згідно позовної заяви просила провести розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання, зазначеного у повідомленні Воєводського старостинського округу Благодатненської сільської ради.
Від відповідача до судового засідання надійшла заява згідно якої просила розгляд справи провести за її відсутності. Разом з цим, відповідач зазначила, що визнає основну суму боргу (тіло кредиту), однак просить суд зменшити розмір штрафів, пені та інших нарахувань, оскільки вони є надмірними та значно перевищують суму основного боргу.
За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був.

Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи

У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого.
Зокрема, суд установив, що 18 липня 2023 року ОСОБА_1 з метою отримання фінансових послуг (кредиту) звернувся до ТОВ «Споживчий центр» шляхом заповнення анкети позичальника та підписання її одноразовим ідентифікатором, в якій вказала бажану суму кредиту та строк користування кредитом.
На підставі звернення ОСОБА_1 , ТОВ «Споживчий центр» було здійснено пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», якою визначено порядок укладення електронного кредитного договору, умови надання і повернення кредиту, права та обов`язки сторін та іншу важливу інформацію щодо умов запропонованого договору.
В свою чергу, ОСОБА_1 18 липня 2023 року, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, надала ТОВ «Споживчий центр» заявку, з якою вона ознайомився 18 липня 2023 року, та становить електронний договір, згідно якої зазначила, що ознайомилась та приймає умови кредитного договору (оферти) та підтвердила, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 18.07.2023-100000006 від 18 липня 2023 року, з якими попередньо уважно ознайомилась.
Згідно вказаної заявки визначено суму кредиту, строк на який надається кредит, дата повернення (виплати) кредиту, розмір процентної ставки, яка підлягає сплаті за користування кредитом та реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів за даним та наступними договорами, а саме № 5168-74хх-хххх-9511.
Так, відповідно до умов кредитного договору № 18.07.2023-100000006 від 18 липня 2023 року сторони погодили, що позичальнику надається кредит в розмірі 6000 грн. строком на 70 дні з дати його надання по 25 вересня 2023 року.
За умовами вказаного договору також визначено розмір процентної ставки, яка є фіксованою незмінною та становить 1,3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит.
Крім того, умовами договору передбачена комісія пов`язана з наданням кредиту в розмірі 15% від суми кредиту та дорівнює 900 грн.
Позичальник підтвердила, що їй надані та вона отримала інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», графік платежів з переліком складових загальної вартості кредиту відповідно до правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, примірник цього договору.
ОСОБА_1 зазначено, що вона розуміє, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код з смс-повідомлення).
Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти також викладено у паспорті споживчого кредиту, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Таким чином, суд дійшов висновку, про те, що при укладенні кредитного договору ОСОБА_1 , у відповідності до вимог закону, поінформовано про умови кредитування, строк кредитування, порядок повернення кредиту та процентів за користування кредитом, наслідки порушення умов договору, та така прийняла умови запропонованого їй договору, шляхом його підписання.
Згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» ТОВ «Споживчий центр» 18 липня 2023 року здійснило переказ грошових коштів в розмірі 6000 грн. на картку № НОМЕР_1 згідно договору № 18.07.2023-100000006.
Проте, як слідує із матеріалів справи, відповідач умов укладеного кредитного договору належним чином не виконала, внаслідок чого, відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_1 має заборгованість за договором № 18.07.2023-100000006 від 18 липня 2023 року в розмірі 9451,73 грн., яка складається з: основного боргу в розмірі 5820 грн. та процентів в розмірі 3631,69 грн.
Тож, вирішуючи справу по суті, суд ураховував наступне.
Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Споживчий центр»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком (фінансовою установою), тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Частиною 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Отже, між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем існували зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.
Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, нормами Закону України «Про споживче кредитування» кредитору надано право встановлювати в договорі умову щодо комісії пов`язаної з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також відносити плату за такі послуги до загальних витрат за споживчим кредитом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 вказаного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина перша статті 612 цього ж Кодексу передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
В силу зазначеного вище, саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок довести належне виконання договірних зобов`язань чи спростувати розмір існуючої заборгованості у разі заперечення проти вимог позивача, або ж право визнати позовні вимоги повністю чи частково.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до наступного.
Позивачем у встановленому порядку доведено факт укладення між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем кредитного договору, факт надання відповідачу кредитних коштів, тобто факт належного виконання позивачем договірних зобов`язань щодо надання коштів кредиту у розмірі та строки, передбачені умовами договору.
В свою чергу, відповідач у судове засідання не з`явилась, при цьому подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Разом з цим, факту укладення кредитного договору не заперечувала, так само як і не заперечувала факту неналежного виконання умов укладеного договору, розміру заборгованості не спростувала.
Разом з цим, відповідач просила суд зменшити розмір штрафів, пені та інших нарахувань, оскільки вони є надмірними та значно перевищують суму основного боргу.
В свою чергу, як встановлено в судовому засіданні, позивачем не застосовувались штрафні санкції за неналежне виконання умов укладеного договору. В свою чергу розмір заборгованості за кредитним договором складається лише з заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за процентами за користування кредитними коштами.
При цьому, суд перевірив правильність нарахування позивачем складових заборгованості, як то, щодо заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом та комісією, нарахованими згідно умов договору на дійсну заборгованість відповідача і вважає ці розрахунки в цій частині вірними, позаяк, вони відповідають умовам укладеного договору та вимогам закону.
В зв`язку з зазначеним, суд відхиляє доводи відповідача, оскільки такі не знайшли свого підтвердження.
За такого, судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору мало місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором.
Отже, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через неналежне виконання нею умов укладеного кредитного договору та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту шляхом стягнення на його користь установленої судом заборгованості, яка складається з заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за процентами за користування кредитом, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю.
Як наслідок, цей позов підлягає задоволенню.
Щодо клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду, суд звертає увагу на те, що питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення, вирішується судом на стадії виконання судових рішень в порядку ст. 435 ЦПК України.
За такого відповідачу слід роз`ясни, що така, за наявності відповідних підстав, може звернутися до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду в порядку ст. 435 ЦПК України.

Щодо питання розподілу судових витрат

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути 2662,40 грн. судового збору, що становить 100 відсотків задоволених вимог.
З цих підстав, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов – задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 18.07.2023-100000006 від 18 липня 2023 року в розмірі 9451 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят одна) грн. 71 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ 37356833, 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А);

Відповідач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя           Ірина Явіца