Єдиний унікальний номер 205/1559/25
Номер провадження1-кп/205/364/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 
за участю секретаря – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12025047120000031 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріяшівка, Сумської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, військовослужбовець за контрактом, в посаді гранатометник 1 механічного відділення 2 механічного взводу 6 механічної роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-24.11.2023 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки,
який обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
в режимі відеоконференції: 
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі Закон), аналоги наркотичних засобів і психотропних речовин заборонені до обігу на території України речовини синтетичні чи природні, не включені до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 (далі Переліку), хімічна структура та властивості яких подібні до хімічної структури та властивостей наркотичних засобів і психотропних речовин, психоактивну дію яких вони відтворюють.
Також, відповідно до ст. 13 Закону на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.
Разом з цим, відповідно до ст. 25 Закону зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.
Згідно з вимогами ст. ст. 25-28 Закону придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.
Старший солдат ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, не маючи спеціального дозволу, переслідуючи мету незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів для власного вживання без мети збуту, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, та суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60-95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995 року, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальний проступок у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів за наступних обставин.
Так, старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за контрактом, на посаді гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , маючи прямий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 24.01.2025 року, більш точний час не встановлений, рухався пішим ходом у лісосмузі неподалік вул. Гідропаркова, Новокодацького району у м. Дніпро, де придбав, шляхом привласнення, знайдений ним на землі сліп-пакет, всередині якого знаходилась психотропна речовина, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса метамфетаміну складає 0,1614 г., який підняв та поклав до кишені, надягнутої на ньому куртки, вчинив тим самим незаконне придбання особливо небезпечної психотропої речовини без мети збуту, після чого, ОСОБА_3 , тримаючи вказану особливо небезпечну психотропну речовину безпосередньо при собі, цілком усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх умисних дій, пов`язаних з фактичним незаконним перебуванням в його володінні особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, продовжив рухатись по лісосмузі неподалік вул. Гідропаркова у м. Дніпро, тим самим вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
24 січня 2025 року, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у лісосмузі біля будинку № 1 по вул. Гідропаркова у м. Дніпрі, був зупинений працівниками СКП відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, який, на питання щодо наявності при ньому заборонених чи обмежених до обігу предметів та речей, а також тих, що становлять загрозу життю чи здоров`ю особи або інших осіб, повідомив, що має при собі заборонену речовину та по приїзду слідчо-оперативної групи дістав з кишені надягнутої на ньому куртки сліп-пакет, всередині якого знаходилась психотропна речовина, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса метамфетаміну складає 0,1614 г., і яку ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав та зберігав без мети збуту. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3  повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.  
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що в зазначений в обвинувальному акті місці та час рухався по по лісосмузі неподалік вул. Гідропаркова у м. Дніпро, де знайшов психотропну речовину, підняв та поклав до кишені, одягнутої на нього куртки, для особистого вживання, без мети збуту. 25 січня 2025 року о 14.00 год. ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції, які поцікавились чи є у нього заборонені предмети, наркотичні засоби, або психотропні речовини. Обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що має при собі заборонену речовину – метамфетамін, яку добровільно видав працівникам поліції. Також, обвинувачений ОСОБА_3 повідомив суду, що відносно нього обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках іншого кримінального провадження по якому він має статус підозрюваного, на даний час перебуває в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3  наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Отже, обираючи вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наслідки його вчинення, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває, військовослужбовець військової служби за контрактом, увільнений із займаної посади у зв`язку із самовільним залишенням без поважних причин військової частини, враховуючи загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду, передбаченого санкцією статті обвинувачення. 
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.
Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, під час визначеного судом іспитового строку згідно з вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська 24.11.2023 року, за яким він засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до пп. «а1» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають: два дні пробаційного нагляду.
Отже, суд, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання, невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська 24.11.2023 року, з урахуванням правил ст. 72 КК України, перевівши менш суворий вид покарання (пробаційний нагляд) в більш суворий вид покарання (позбавлення волі), із співвідношення два дні пробаційного нагляду за один день позбавлення волі, визначає ОСОБА_3 остаточне покарання, з урахуванням ст. 71 КК України. 
Через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Таким чином, суд вважає необхідним остаточно призначити покарання обвинуваченому  ОСОБА_3  з урахуванням вимог ст. ст. 71, 72 КК України і частково приєднати до нового вироку невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська 24.11.2023 року. 
Запобіжний захід в рамках вказаного кримінального провадження обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. 
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/113-25/665-НЗПРАП від 27.01.2025 року, витрати на яку складають 2387,70 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.
Згідно із ч. 2 ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 , протягом строку пробаційного нагляду, виконувати такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ст. 71, пп. «а1» п. 1 ч. 1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання, невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська 24.11.2023 року, перевівши менш суворий вид покарання (пробаційний нагляд) в більш суворий вид покарання (позбавлення волі), виходячи із співвідношення два дні пробаційного нагляду за один день позбавлення волі, призначити  ОСОБА_3  остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2387,70 грн. (дві тисячі триста вісімдесят сім гривень 70 копійок), витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/113-25/665-НЗПРАП від 27.01.2025 року.
Речові докази, якими було визнано:
-метамфетамін загальною масою 0,1614 г., що переданий на зберігання до камери схову ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція 1405 – знищити;
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра. 
Вручити учасникам судового провадження повний текст вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1