Справа № 724/635/26 	
Провадження № 2-а/724/16/26	

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Ахмедова Р.А.
за участю секретаря судового засідання: Корневської Є.Р.
позивача: ОСОБА_1 
представника позивача Ватаманюка В. В.
представника відповідача — ГУНП в Чернівецькій області: Гроссу Д.М.
відповідача: ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, поліцейського ВП №2 м. Хотин Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області сержанта поліції Ратовського Дениса Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ЕНА №6557164 від 23.01.2026 року за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
04 березня 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, поліцейського ВП №2 м. Хотин Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області сержанта поліції Ратовського Дениса Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ЕНА №6557164 від 23.01.2026 року за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. 
В обґрунтування позову посилається на те, що постановою поліцейського ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП серії ЕНА № 6557164 від 23.01.2026 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. 
Відповідно до описової частини постанови 23 січня 2026 року о 22:17 год. у с. Клішківці по вул. Головна, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 із технічною несправністю, а саме, у якої не освітлювався задній номерний знак, що не дає чітко визначити символи номерного знаку, не пред`явила посвідчення водія відповідної категорії, а також реєстраційний документ, чим порушила п. 2.9. (в), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. 
Позивач ОСОБА_1 вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, при цьому зазначає, що перед початком руху перевірила технічний стан авто, всі освітлювальні прилади працювали справно, а також під час руху водій не має змоги візуально контролювати роботу ламп освітлення заднього номерного знаку. Окрім того, ОСОБА_1 та інші громадяни, які були присутні, неодноразово вказували працівнику поліції, що номер освічується і пропонували самому впевнитись у цьому, однак працівник поліції неодноразово проігнорував даний факт. 
Копію постанови під час її складання, позивачу було направлено поштою, однак даний лист було повернуто адресату з відміткою: «одержувач відсутній за вказаною адресою», чим підтверджується витягом з сайту Укрпошти. З даною постановою позивач та її представник ознайомились станом на 03.03.2026 року у приміщенні поліції, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи.
На підставі вищевикладеного просить: поновити строк на оскарження даної постанови; визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6557164 від 23.01.2026 року, прийняту поліцейським ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області за якою ОСОБА_1 було визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1190 грн; провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору.
02 квітня 2026 року на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області від представника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області Гроссу Д.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що 23.01.2026 року, близько о 22:17 год. поліцейським СРПП ВП №2 (м. Хотин) ДРВП ГУНП в Чернівецькій області Ратовським Д.В. під час патрулювання було виявлено, що водій автомобіля марки «Renault Megane Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог підпункту «в» пункту 2.9. ПДР, керувала вказаним транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений у темну пору доби.
На підставі вищевикладеного, поліцейським було складено постанову серії ЕНА №6557164 від 23.01.2026 року за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Вказує, що на DVD диску з відеозаписом, який додається до відзиву, вбачається, що коли автомобіль позивача проїжджає повз службовий автомобіль поліції, то задній номерний знак був неосвітлений, у зв`язку з чим поліцейським було прийнято рішення щодо його переслідування та зупинки. Таким чином, для встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, поліцейському було достатньо наявних доказів, зокрема відеозаписів з відеореєстратора службового автомобіля. Міркування та аргументи позивача є безпідставними, надуманими та такими, що не відповідають обставинам справи.
09 квітня 2026 року на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області від представника позивача Ватаманюка В.В. надійшла відповідь на відзив, в якому просить позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що перед початком руху позивачем було перевірено технічний стан авто і всі прилади працювали справно. Оскільки конструкція транспортного засобу не дозволяє водієві візуально контролювати справність ламп підсвітки номера під час руху, у її діях відсутня вина у формі умислу чи необережності. Сам факт несправності не є тотожним правопорушенню, якщо водій не знав і не міг знати про її виникнення. Також зазначає, що погодні умови мають значення, а саме, снігопад та низька температура безпосередньо впливають на роботу електрообладнання та могли стати причиною раптового виходу ламп із ладу, що підтверджує відсутність умислу на вчинення проступку.
13 квітня 2026 року на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області від представника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області Гроссу Д.М. надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що доводи представника позивача, які містяться у відповіді на відзив, є необґрунтованими, без посилань на конкретні докази, які могли б їх підтвердити та ґрунтуються виключно на припущеннях.

Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 06.03.2026 року адміністративний позов залишено без руху. 
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 23.03.2026 року відкрито провадження у справі; визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 31.03.2026 року судове засідання на 02 квітня 2026 року та всі наступні судові засідання проводити в режимі відео конференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «ВКЗ». 
Згідно ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Крім того, 02.04.2026 від представника відповідача – ГУНП у Чернівецькій області Гроссу Д.М. надійшло клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з пропущеним строком на оскарження постанови. Посилається на те, що копія оскаржуваної постанови була відправлена на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак 05.02.2026 року відправлення повернуто до відправника, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. 
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 17.03.2026, у задоволенні клопотання представника відповідача – ГУНП у Чернівецькій області Гроссу Д.М. про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду відмовлено. 
Позивач та її представник в судовому засіданні надалі пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив. Наполягали на тому, що поліцейським Ратовським Д.В.не доведено належними та допустимими доказами факт неосвітлення заднього номерного знака автомобіля. На диску з відеозаписом, який додається до відзиву, на який посилається відповідач про те, що задній номерний знак був неосвітлений сторона позивача зазначає, що на ньому не можна зробити беззаперечних стверджень, оскільки у зв`язку з погодними умовами, а саме налипанням мокрого снігу, у тому числі на задній номерний знак автомобіля, освітлення може бути не видно. 
Представник відповідача до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області Гроссу Д.М. надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у відзиві на позовній заяві та заперечення відповідь на відзив позивача. Звернув увагу суду, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП підтверджується відеозаписом, який додається до відзиву, з якого вбачається, що коли автомобіль позивача проїжджає повз службовий автомобіль поліції, то задній номерний знак був неосвітлений. Крім того, на останньому файлі відеозапису видно, що коли службовий автомобіль поліції від`їжджає від місця події, чітко видно, що задній номерний знак автомобіля позивача не освітлюється. 

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що 23 січня 2026 року поліцейським СРПП ВП №2 (м. Хотин) ДРВП ГУНП в Чернівецькій області Ратовським Д.В. винесено постанову серія ЕНА №6557164 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень, за порушення п.2.9. «в» ПДР України.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, 23.01.2026 року о 22:17 год. в с. Клішківці по вул. Головна, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 із технічною несправністю, а саме, у якої не освітлювався задній номерний знак, що не дає чітко визначити символи номерного знаку, не пред`явила посвідчення водія відповідної категорії, а також реєстраційний документ, чим порушила п. 2.9. (в) за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Мотиви та висновки суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За змістом п.1-2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За змістом ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).
Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, 23 січня 2026 року о 22:17 год. у с. Клішківці по вул. Головна, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 із технічною несправністю, а саме, у якої не освітлювався задній номерний знак, що не дає чітко визначити символи номерного знаку, не пред`явила посвідчення водія відповідної категорії, а також реєстраційний документ, чим порушила п. 2.9. (в), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Відповідно до п.1.3 та п.1.9 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Частиною першою статті 121-3 КУпАП передбачена відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.
Однак, доказів того, що відповідачем здійснювались заміри відстані 20 метрів і що з такої відстані не можливо чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака автомобіля, яким керував позивач до суду не надано і до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено.
За змістом п.2.9. «в» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається зі змісту спірної постанови у провину позивачу ставиться порушення п. 2.9. «в» ПДР - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений чи перевернутий. 
Однак, з досліджених судом доказів, а саме відеозапису, який надано відповідачем разом з відзивом на позовну заяву та яке є єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення вбачається, що поліцейським на дотримання вимог частини другої статті 77 КАС України не доведена правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки з наявних матеріалів справи судом не встановлено суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП, зокрема те, що позивач керуючи транспортним засобом марки Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 23 січня 2026 року, умисно чи з легковажності допустив неосвітлення номерного знаку в темну пору доби. 
Відповідачем не доведено, що така технічна поломка, зокрема неосвітлення номеру, відбулась під час керування ним автомобілем саме з його вини.
Крім того, з відео, наданого відповідачем, не вбачається, що відсутня підствітка номерного знаку транспортного засобу Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки світло з фар транспортного засобу відповідача було направлено в сторону номерного знаку транспортного засобу позивача.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. 
Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача у даній справі відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень. 
Як встановлено судом, будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 121-3 КУпАП, відповідачем не надано. 
Таким чином, наданий відповідачем відеозапис не може бути визнаний судом як належний доказ, оскільки з його змісту не підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, викладеного в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності. 
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а).
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, який додається до відзиву, оскільки цей доказ будь-яким чином не підтверджує факт порушення позивачем ПДР, яке зазначено в оскаржуваній постанові, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відсутні будь-які обгрунтовані підстави стверджувати, що надані представником відповідача докази направлені на дотримання процесуального стандарту доказування «доведення поза розумним сумнівом».
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Отже, враховуючи, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того, що позивач порушив ПДР , а наданий відповідачем відеозапис не містить відомостей про обставини вчинення адміністративного правопорушення, позивач заперечує факт порушення ПДР, тому суд вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення, що є його обов`язком відповідно до ст.ст. 77, 78 КАС України, а відтак суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а винесена поліцейським СРПП ВП №2 (м. Хотин) ДРВП ГУНП в Чернівецькій області Ратовським Д.В. постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА №6557164 від 23.01.2026 року, є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. 
Розподіл судових витрат.
Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Судом встановлено, що під час звернення з позовом до суду позивачем ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 гривень.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, понесені та доведені позивачем судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області. 
Керуючись ст.ст.5, 6, 9, 14, 16, 72-77, 79, 132, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, поліцейського ВП №2 м. Хотин Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області сержанта поліції Ратовського Дениса Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ЕНА №6557164 від 23.01.2026 року за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП– задовольнити. 
Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6557164 від 23 січня 2026 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень – скасувати, закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, юридична адреса: 58000, м. Чернівці, вул. Головна, 24, ЄДРПОУ: 40109079 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок. 
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його постановлення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області, юридична адреса: 58000, м. Чернівці, вул. Головна, 24, ЄДРПОУ: 40109079.
Повний текст судового рішення складено 19 травня 2026 року.

Суддя: 	Р. А. АХМЕДОВ