Справа № 761/13646/24
Провадження № 2/761/989/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Пономаренко Н.В.,
з участю секретаря Яцишина А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
У січні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва через систему «Електродний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором за кредитним договором №3544606 від 12.05.2021р. у розмірі 59415,60 грн. та судові витрати.
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12.05.2021 ОСОБА_1 за власного волевиявлення в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» подала заявку на отримання кредиту №3544606. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит 3544606 від 12.05.2021 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15000,00 грн. При цьому, відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання. 12.05.2021 згідно умов договору відступлення прав вимоги № 07Т ТОВ «Мілоан» було відступлено право вимоги за кредитним Договором №3544606 від 12.05.2021р. на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Діджи Фінанс» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 59415,60 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 13500,00 грн.; - заборгованість за відсотками становить 44760,60 грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 1155,00 грн. З врахуванням вищенаведеного позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2024 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
16.10.2024 до суду надійшов відзиві відповідачки на позовну заяву у якому відповідачка просила суд відмовити частково у задоволенні позовних вимог, а саме в розмірі 45 915,60 грн. У відзиві зазначено, що Договір не містить номеру та відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме ОСОБА_1 , оскільки саме тільки зазначення в кредитному договорі персональних даних відповідачки не підтверджує проходження нею верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства, що відбулося за відсутності копій (електронних чи паперових) особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача. Посилання представника позивача на те, що відповідачка зареєструвалася на вебсайті в мережі Інтернет, зайшла до особистого кабінету, створила анкету клієнта, ознайомилася з відповідними правилами надання коштів у позику шляхом проставляння нею на інтернет сторінці, яка є частиною інформаційно-телекомунікаційної системи (TC) товариства, підписала зазначений вище кредитний договір одноразовим ідентифікатором, який отримала на фінансовий номер телефону (зазначений у анкеті клієнта), нічим не доведені та не підтвердженні.
У відзиві вказано, що відповідач частково визнання вимоги позивача, а саме, в розмірі заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13 500,00 грн., а в іншій часині позову щодо стягнення заборгованості процентів просить відмовити. 
Відповідачкою вказано, що відповідно до наданих до матеріалів справи документів строком кредитування вказаний 30 днів, а саме з 12 травня 2021 року по 11 червня 2021 року, протягом якого кредитор вправі нараховувати відсотки за користування грошовими коштами позичальнику, будь-яка інформація щодо продовження дії договору в матеріалах справи відсутня. Таким чином нарахування процентів поза строком Договору кредитування є незаконним, таким, що порушує права та законні інтереси відповідача у справі, а тому в цій частині позовна заява не підлягає задоволенню.
28.10.2024 до суду надійшли додаткові пояснення ТОВ «Діджи Фінанс».
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23.10.2025 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
28.10.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява позивача ТОВ «Діджи Фінанс» про усунення недоліків, якою усунуто недоліки позовної заяви, які визначені 23.10.2025.
Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві позивач просив провести розгляд справи без участі представника ТОВ «Діджи Фінанс», у разі неявки у судове зсідання належним чином повідомленого відповідача провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та ухвалити заочне рішення, аналогічна заява міститься в матеріалах справи.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила. До суду надійшло клопотання представника відповідачки - адвоката Олекси Л.А. про розгляд справи без участі відповідачки із урахуванням відзиву та письмових пояснень.
Третя особа, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про місце, дату та час судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду повідомила. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону №675-VIII).
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
Судом встановлено, що 12.05.2021 ОСОБА_1 з використанням сервісу online-кредитування https://miloan.ua/ була подана Анкета-заявка на отримання кредиту №3544606 від 12.05.2021.
12.05.2021 на персональний мобільний номер телефону відповідача електронним повідомленням відправлено одноразовий ідентифікатор, що є аналогом ЕЦП (електронного цифрового підпису). Даний ідентифікатор введено ОСОБА_1 і тим самим ним було підтверджено прийняття умов кредитного договору № 3544606 від 12.05.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті https://miloan.ua/.
Таким чином 12.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №3544606 (надалі - Договір). 
Згідно п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 15 000 грн. у валюті: Українська гривня.
Згідно п. 1.3. кредит надається строком на 30 днів з 12.05.2021 (строк кредитування). Згідно п. 1.4. термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 11.06.2021.
Відповідно до п. 1. 5 договору загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5115,00 грн. в грошовому виразі та 7.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 20115,00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.
Згідно п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту: 1155,00 грн., яка нараховується за ставкою 7.70 відсотків від суми кредиту одноразово.
Згідно п. 1.5.2. проценти за користування кредитом: 3960,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Відповідно до п. 1.6. стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Згідно п. 1.7. тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2., 2.3. цього Договору.
Згідно п. 2.3.1.2. договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).
Паспортом споживчого кредиту, що підписаний відповідачкою ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, встановлено суму кредиту 15 000 грн., строк кредитування 30 днів, мету отримання кредиту: на задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Спосіб надання: переказ на Картковий рахунок. Забезпечення не застосовується. Власний платіж споживача: не передбачається.
Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням № 46052181 у розмірі 15 000,00 грн., де вказано призначення платежу кошти: згідно договору 3544606, яке суд визнає належним доказом отримання кредитних коштів (а.с. 22). Доказів на спростування вказаного платіжного доручення, відповідач не надав.
Відповідачем не заперечувалось факт отримання кредитних коштів, та визнано позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13500,00 грн.
Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
29 липня 2021 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Мілоан» укладено договір факторингу № 07Т, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 3544606 від 12.05.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».
Згідно даного Витягу Договору відступлення права вимоги від 13.09.2021 року сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Діджи Фінанс» становить 59415,60 грн., з яких: 13500 грн. заборгованість по тілу кредиту; 44760,60 грн. заборгованість по процентам; 1155,00 грн. заборгованість по комісії; заборгованість за пенею становить 0 грн.
Згідно наданого розрахунку заборгованості у відповідача ОСОБА_1 наявна заборгованість, розмір якої становить 59415,60 грн., з яких: - 13500,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 44760,60 грн. заборгованість по процентам; 1155,00 грн. заборгованість по комісії; заборгованість за пенею становить 0 грн.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Так, як уже було зазначено судом, тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору (п. 1.7. Кредитного договору). Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2,.2.3 цього Договору. 
Згідно з частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила такі висновки: «припис абзацу другого частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право 4 кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050ЦК України (пункт 91 постанови); вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає (пункт 92 постанови); якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України(пункт 100 постанови); у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 103 постанови); в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від цього висновку немає (пункт 108 постанови); можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128 постанови)». Застосовуючи вищенаведені висновки Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права з урахуванням фактичних обставин справи та характеру спірних правовідносин, зазначимо наступне. 
Відповідно до пункту 1.5.2. Договору про споживчий кредит № 3544606 від 12.05.2021 пільгова кредитна ставка становить 0.88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з пунктами 1.3., 1.4. Договору про споживчий кредит № 3544606 від 12.05.2021 строк дії кредиту на 30 днів з 12.05.2021 (строк кредитування), з терміном (датою) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 11.06.2021. У пункті 2.2.3. Договору про споживчий кредит № 3544606 від 12.05.2021 зазначено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена у пункті 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків коли за умовами визначена в пункті 1.5.2. процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного пункті 1.3., запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну ставку, встановлену в пункті 1.6. Договору. Якщо визначена в пункті 1.5.2. процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних умовах згідно пункту 2.3.1.2. продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно пункту 1.6. Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. 
Відповідно до пункту 1.6. Договору про споживчий кредит № 3544606 від 12.05.2021 стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 
Згідно з пунктом 2.3.1.2 Договору про споживчий кредит № 3544606 від 12.05.2021 позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Зазначеним пунктом також передбачено, що користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). 
Отже, на відміну від продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових умовах, продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах з процентною ставкою 5% не передбачало вчинення від позичальника певних дій, окрім як самого факту продовження користування кредитними коштами. 
Разом з тим, звертаємо увагу суду, що згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 3544606 від 12.05.2021 вбачається, що відповідачем вчинялися дії по сплаті комісії за пролонгацію за кредитним договором, а саме: 09.06.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 4 455,00 грн., з яких: 1 500 грн. сплата тіла кредиту; 1455 грн. сплата процентів по кредиту; 1 500 грн. сплата комісії за пролонгацію.
За викладеного, у спірному випадку строк кредитування пролонговувався та максимально міг бути продовженим на 60 днів, а тому проценти за користування кредитом слід нараховувати на 30 днів (строк початкового кредитування) + 90 днів (30 днів продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових умовах + 60 днів продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах). 
Зазначені обставини свідчать про те, що умовами договору про споживчий кредит № 3544606 від 12.05.2021 сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2018 року у справі № 755/7704/15-ц (провадження № 61-283св18) зазначено, що належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Відмовляючи у задоволенні позову з тих підстав, що розмір заборгованості за кредитним договором є недоведеним, апеляційний суд не врахував наведені вище обставини та вимоги процесуального законодавства і фактично ухилився від вирішення спору по суті. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 травня 2019 року у справі № 910/20107/17 зроблено висновок, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 05.03.2019 по справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 по справі № 922/1019/18, від 22.01.2019 по справі № 905/305/18, від 21.05.2018 по справі № 904/10198/15, від 02.03.2018 по справі № 927/467/17…». 
Відповідачем розрахунок заборгованості наданий позивачем належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги в цій частині. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором відповідачка також суду не наддав.
Отже позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим за кредитним договором виникла заборгованість в загальному розмірі 59 415,60 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 13 500,00 грн. (сума отриманого кредиту в розмірі 15 000,00 грн. - сума сплаченого кредиту в розмірі 1 500,00 грн. = 13 500,00 грн.) - згідно п. 1.2 Договору; заборгованість за процентами в розмірі 44 760,60 грн. (сума нарахованих процентів в розмірі 46 215,60 грн. - сума сплачених процентів в розмірі 1 455,00 = 44 760,60 грн.) - згідно п. п. 1.5.2., 1.6 Договору; заборгованість за комісію в розмірі 1 155,00 грн. - згідно п. 1.5.1 Договору.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку ТОВ «Діджи Фінанс» не повернуті, а також часткове визнання позову відповідачкою, яке прийнято судом, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 81, 89, 133, 141, 206, 223, 258-261, 263-268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України; ст.ст. 11, 202, 205, 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610,612, 626, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1050, 1054 ЦК України; ст.ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», суд, -
в и р і ш и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 3544606 від 12.05.2021 у загальному розмірі 59415,60 грн., який складається із заборгованості: по тілу кредиту - 13500,00 грн., за відсотками - 44760,60 грн., за комісійною винагородою - 1155,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати по сплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Реквізити учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», ЄДРПОУ 42649746, адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8.
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», ЄДРПОУ 40484607, адреса: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21.
Повний текст рішення складено: 24.04.2026.

Суддя: