463/3303/26
2-о/463/141/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року    Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді   Білоуса Ю.Б. 
за участю секретаря  с/з  Козак О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, суд,-
в с т а н о в и в:
Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Просив суд: встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, а саме:
- Договору дарування квартири №2-3490 від 13.10.1995р., посвідченого Першою львівською державною нотаріальною конторою, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; 
- Реєстраційного посвідчення № НОМЕР_1 від 17.10.1995р., виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_1 .
Заяву мотивує тим, що є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним правовстановлюючим документом, а саме: Договором дарування квартири №2-3490 від 13.10.1995 року та Реєстраційним посвідченням № 10317 від 17.10.1995р., виданим Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі договору дарування. Однак, у вказаному Договорі та реєстраційному посвідченні ім`я власника помилково зазначено, як « ОСОБА_2 » замість правильного « ОСОБА_3 ». Зазначена помилка в написанні ім`я власника квартири позбавляє заявника можливості реалізувати свої права як власника та здійснити державну реєстрацію нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки у проведенні реєстраційних дій заявнику відмовлено.
А тому з урахуванням зазначеного заявник звернувся до суду з відповідною заявою, яку просить задовольнити.
Заявник просив розгляд заяви проводити у його відсутності, вимоги підтримує та просить задовольнити, про що подав відповідну заяву до судового засідання.
Представник заінтересованої особи до судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Додала, що документи, факт належності яких просить встановити заявник управлінням не видавалось і не управління допустило відповідну помилку в таких.
Ухвалою судді від 21.04.2026 року, заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито.
Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.ст.265,319 ЦПК України, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, прізвищем, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
У відповідності до абз. 1 п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справ про встановлення факту, передбаченого п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Судом встановлено, що дійсне прізвище та ім`я заявника ОСОБА_1 , який є громадянином Канади, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_2 від 19.09.2025р., вірність копії з оригіналу якого, засвідчено приватним нотаріусом ЛМНО Пастернак М.М. та зареєстровано в реєстрі за №№ 662, 663 від 01.04.2026p.
Крім того, факт правильного написання імені заявника як ОСОБА_1  підтверджується також наступними документами: копією посвідки на постійне проживання № НОМЕР_3 від 21.10.2014р. на ім`я ОСОБА_3 ; копією довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків від 20.10.2017р. на ім`я ОСОБА_3 ; копією паспорта № НОМЕР_4 від 24.03.2016р., який був дійсний до 24.03.2026р. на ім`я ОСОБА_3 .
Відповідно до Договору дарування квартири №2-3490, посвідченого Першою львівською державною нотаріальною конторою від 13.10.1995 року та виданого на його підставі реєстраційного посвідчення № 10317 від 17.10.1995р року, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, заявнику ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60.0 кв.м. Однак, у вказаному договорі та реєстраційному посвідченні ім`я власника помилково зазначено як « ОСОБА_2 » (а.с.10-11).
Як зазначив заявник у поданій заяві, допущена помилка в імені заявника у договорі та реєстраційному посвідченні унеможливлює належним чином здійснити внесення відомостей про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності.
Крім того, заявник вважає, що причиною розбіжностей в написанні його імені є помилка транслітерації при перекладі з англійської мови на українську мову, внаслідок чого у ОСОБА_1 на даний час виникла невідповідність між документом, який посвідчує його особу та Договором дарування квартири №2-3490 від 13.10.1995р., посвідченим Першою львівською державною нотаріальною конторою, а також Реєстраційним посвідченням № 10317 від 17.10.1995р., виданим Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації.
Зважаючи на вищенаведене та зважаючи на відомості, які містяться у письмових доказах, долучених до матеріалів справи, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість вимог заявника, а відтак наявна у договорі дарування та реєстраційному посвідченні суперечність в частині написання імені власника підлягає усуненню шляхом встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, а саме:
- Договору дарування квартири №2-3490 від 13.10.1995р., посвідченого Першою львівською державною нотаріальною конторою, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; 
- Реєстраційного посвідчення № 10317 від 17.10.1995р., виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_1 .
У зв`язку з чим суд вважає, що заяву про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити.
Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,315,319,354,355 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в :
заяву - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, а саме:
- Договору дарування квартири №2-3490 від 13.10.1995р., посвідченого Першою львівською державною нотаріальною конторою, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; 
- Реєстраційного посвідчення № 10317 від 17.10.1995р., виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Заявник: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , email: ІНФОРМАЦІЯ_2 );
Заінтересована особа: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради (ЄДРПОУ 26526811, адреса: 79040, м. Львів, вул. Городоцька, 299);
Суддя:        Білоус Ю. Б.