ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №500/2979/26
15 червня 2026 року	м. Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у розмірі 5100 грн під час виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/3374/25.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.05.2026 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області отримало оскаржувану постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн, яку вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню. 
Так рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 у справі №500/3374/25, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2026, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2025 на коефіцієнти у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 для забезпечення індексації пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести починаючи з 01.03.2025 перерахунок та виплату (з урахуванням проведених виплат) пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 “Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році”. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
12.03.2026 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.
Постановою відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції державного виконавця від 25.03.2026 №2838/031-25, що надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 17.02.2023 керуючись статтею 18 Закону України “Про виконавче провадження”, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виконати вимоги виконавчого листа №500/2941/22 від 27.03.2026, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом.
Листом від 02.04.2026 №1900-0902-5/15627 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило орган ДВС, що у випадку, коли зобов`язання, що покладені судовим рішенням на органи Пенсійного фонду України, не визначають окремого порядку застосування норм законодавства, застосовуються норми чинного законодавства
Вимогою державного виконавця №4549/021-23 від 30.04.2026, що надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 05.05.2026 керуючись статтею 18 Закону України “Про виконавче провадження”, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виконати вимоги виконавчого листа №500/3374/25 від 12.03.2026, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом.
Листом від 08.05.2026 №1900-0902-5/21859 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило орган ДВС про те, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 у справі №500/3374/25 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії та нараховано борг, який станом на 04.05.2026 складає 20065,23 грн за період 01.03.2025-31.05.2026 та обліковується в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації (електронній пенсійній справі) і в подальшому буде виплачуватись згідно з чинним законодавством після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості за рішенням суду з урахуванням Постанови КМУ №821.
Враховуючи вищезазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виконало рішення суду в межах своїх повноважень
Ухвалою суду від 18.05.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання доказів про сплату судового збору.
Ухвалою суду від 25.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови.
Справу визначено розглядати суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до статей 268-269 КАС України встановлено відповідачу 7-денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Зобов`язано відповідача подати суду докази разом із поданням відзиву, в тому числі всі належним чином засвідченні матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов.
Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №80593526.
Ухвалою суду від 01.06.2026 залучено до участі у справі №500/2979/26 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 .
У поданих до суду письмових поясненнях ОСОБА_1 як стягувач у виконавчому провадженні №80593526 вважає штраф, накладений на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області законним.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в повному обсязі.
Вказує, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №80593526 з примусового виконання виконавчого листа №500/3374/25 від 12.03.2026, виданого Тернопільським окружним адміністративним про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести починаючи з 01.03.2025 перерахунок та виплату (з урахуванням проведених виплат) пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 “Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році”. 
25.03.2026 державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №80593526 керуючись вимогами статей 3,4,24,25,26,27 Закону України "Про виконавче провадження".
Листом від 02.04.2026 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило відповідача, що з 01.03.2025 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії без зміни її розміру/ Це пов`язано з тим, що зобов`язання, визначені рішенням перерахунку, здійсненому у відповідності до чинного законодавства, зокрема на виконання постанов Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127, від 16.02.2022 №118, від 24.02.2023 №168 та від 23.02.2024 №185 від 25.02.2025 №209.
30.04.2026 державним виконавцем за невиконання рішення суду з примусового виконання виконавчого листа №500/3374/25 від 12.03.2026, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. 
Також 30.04.2026 державним виконавцем направлено боржнику вимогу виконавця про зобов`язання виконати виконавчий лист №500/3374/26, виданий 12.03.2026 Тернопільським окружним адміністративним судом. 
На виконання вимогу на адресу Відділу надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 08.05.2026, згідно якого на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 у справі №500/3374/25 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії та нараховано борг, який станом на 04.05.2026 складає 20065,23 грн за період 01.03.2025-31.05.2026 та обліковується в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації (електронній пенсійній справі) і в подальшому буде виплачуватись згідно з чинним законодавством після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості за рішенням суду з урахуванням Постанови КМУ №821 
Вважає, що під час винесення спірної постанови №80593526 від 30.04.2026 про накладення штрафу відповідач діяв у відповідності до приписів Закону України "Про виконавче провадження".
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Тернопільським окружним адміністративним судом 12.03.2026 видано виконавчий лист у справі №500/3374/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести починаючи з 01.03.2025 перерахунок та виплату (з урахуванням проведених виплат) пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 “Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році”. 
За заявою стягувача 25.03.2026 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Батрин Мирославою Петрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №80593526 з виконання виконавчого листа №500/3374/25, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 12.03.2026. У цій постанові встановлено боржнику строк виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.
Листом від 02.04.2026 повідомлено відповідача, що з метою забезпечення зобов`язань, покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 01.03.2025 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії без зміни її розміру, Це пов`язано з тим, що зобов`язання, визначені рішенням перерахунку, здійсненому у відповідності до чинного законодавства, зокрема на виконання постанов Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127, від 16.02.2022 №118, від 24.02.2023 №168 та від 23.02.2024 №185 від 25.02.2025 №209.
30.04.2026 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Батрин Мирославою Петрівною за невиконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду №500/3374/25 від 12.03.2026 в повному обсязі прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. 
Також 30.04.2026 головним державним виконавцем направлено боржнику вимогу виконавця про зобов`язання виконати виконавчий лист №500/3374/26, виданий 12.03.2026 Тернопільським окружним адміністративним судом, на виконання якої листом від 08.05.2026 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 у справі №500/3374/25 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії та нараховано борг, який станом на 04.05.2026 складає 20065,23 грн за період 01.03.2025-31.05.2026 та обліковується в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації (електронній пенсійній справі) і в подальшому буде виплачуватись згідно з чинним законодавством після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості за рішенням суду з урахуванням Постанови КМУ №821.
Не погоджуючись із постановою державного виконавця про накладення штрафу від 30.04.2026, позивач у межах строку, визначеного статтею 287 КАС України, звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі правові положення.
Статтею 129-1 Основного Закону визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно із частинами другою, четвертою статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження".
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (пункт перший частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).
Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Згідно з частиною першою статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як встановлено пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Водночас, відповідно до частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закону №1404-VIII).
Частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII зобов`язує сторони невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій частина восьма статті 19 цього ж Закону).
Предметом оскарження у даній справі є постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу, винесена в межах процедури виконання судового рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 Закону №1404-VIII. Так за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. 
Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання у встановлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.
Спірна постанова містить посилання на статті 63 та 75 Закону №1404-VIII як на правову підставу накладення штрафу.
Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, передбачена статтею 75 наведеного Закону. За цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. 
Таким чином, підставою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу є встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин - об`єктивних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Такі висновки щодо застосування норм права стосовно питання відповідальності боржника у виконавчому провадженні викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.11.2019 у справі №420/70/19 та відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України застосовуються судом при вирішенні даної справи.
Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Судом встановлено, що на виконання рішення суду, виконавчого листа у справі №500/3374/25, виданого 12.03.2026 Тернопільським окружним адміністративним судом, листом від 02.04.2026 №1900-0902-5/15627 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило орган ДВС, що у випадку, коли зобов`язання, що покладені судовим рішенням на органи Пенсійного фонду України, не визначають окремого порядку застосування норм законодавства, застосовуються норми чинного законодавства.
Пунктом 5 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 (далі - Порядок №124), визначено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 (3764,40) на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 Порядку № 124.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
З урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124, від 01.04.2020 №251, від 22.02.2021 №127, від 16.02.2022 №118, від 24.02.2023 №168 та від 23.02.2024 №185 визначено, що показник середньої заробітної плати для визначення розміру пенсії, перерахований на відповідні коефіцієнти, становить:
з 01.03.2019 - 4404,35 грн (3764,40 х1,17);
з 01.05.2020 - 4888,83грн (4404,35 х1,11);
з 01.03.2021 - 5426,60 грн (4888,83 х1,11);
з 01.03.2022 - 6186,32 грн (5426,60 х1,14);
з 01.03.2023 - 7405,03 грн(6186,32 х1,197);
з 01.03.2024 - 7994,47 грн (7405,03 х 1,0796).
Зауважує, що при призначенні пенсії за віком з 29.07.2020 розмір пенсії ОСОБА_1 визначено з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2017-2019 роки - 7763,17 грн, тобто який є вищим за той, який застосовувався при індексації пенсії за 2021-2023 роки. Відтак, на виконання постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 та від 24.02.2023 №168 з 01.03.2022 та 01.03.2023 було встановлено щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 та 100 гривень відповідно.
Таким чином державний виконавець дійшов висновку про наявність підстав для застосування до боржника штрафу з огляду на невиконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду №500/3374/25 в повному обсязі, а також не повідомлено поважні причини такого невиконання.
Перевіряючи доводи сторін щодо наявності підстав для відповідальності позивача як боржника у виконавчому провадженні №80593526, суд враховує, що його невиконання пов`язується з тим, що у випадку, коли зобов`язання, що покладені судовим рішенням на органи Пенсійного фонду України, не визначають окремого порядку застосування норм законодавства, застосовуються норми чинного законодавства.
Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило, що з метою забезпечення зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, з 01.03.2025 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії без зміни її розміру. Це пов`язано з тим, що зобов`язання, визначені рішенням перерахунку, здійсненому у відповідності до чинного законодавства, зокрема на виконання постанов Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127, від 16.02.2022 №118, від 24.02.2023 №168 та від 23.02.2024 №185 від 25.02.2025 №209.
Суд зауважує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.
Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення.
Крім того, Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Отже, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), N 2132/02, п. п. 24-27, від 13.06.2006, п. п. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" N 11944/05 від 12.05.2011).
У Рішенні від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 07.06.2005, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20.07.2004, заява № 60750/00; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28.11.2006, заява № 30779/04).
За матеріалами справи встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не виконує рішення у справі №500/3374/25 в повному обсязі, хоча має обов`язок виконати рішення суду. 
Натомість закон покладає на державного виконавця обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом №1404-VIII. Одним із заходів дисциплінування та стимулювання боржника до виконання рішення суду є можливість притягнення його до відповідальності за невиконання рішення суду.
З огляду на зазначене, суд приходить до переконання що оскаржувана у даній справі постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у ВП №80593526 від 30.04.2026 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/3374/25 є законною та обґрунтованою. 
Підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності та наведені положення чинного законодавства, суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.
Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 15 червня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001, код ЄДРПОУ: 14035769); 
відповідач:
- Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління МЮ (місцезнаходження: вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46021, код ЄДРПОУ: 43316386); 
третя особа:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) .
Головуючий суддя Мартиць О.І.