Справа № 346/360/26 
Провадження № 2-о/346/122/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 червня 2026 р.	м. Коломия 	

Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючого судді Сольського В.В.,
присяжних: Наливайчук Л.М., Семенюк О.В.,
представника заявника Курко М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження у приміщенні Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ; заінтересовані особи: Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту, Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою,-
В С Т А Н О В И В:
Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ріпне, Рожнятинського району, Івано-Франківської області, місце проживання: АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що вона, з 23.12.2011 року є дружиною ОСОБА_2 . 04 вересня 2022 року чоловік заявниці був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації і наказом командира військової частини НОМЕР_1 №6-1 від 04.03.2022 року проходив військову службу на посаді снайпера 3- го відділення 3-го призначений на посаду старшого стрільця 1 відділення охорони 5 взводу охорони 1 роти охорони НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , ВОС – 100868Т. 20.12.2022 року ОСОБА_2 призначений на посаду стрільця – номер обслуги 3 відділення вогневого ураження 2 штурмового взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .
15.02.2023 року заявник отримала сповіщення сім`ї № 780 про те, що ОСОБА_2 рахується зниклим безвісти 13.02.2023 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Красна Гора, Донецької області.
З часу зникнення чоловіка заявниці минуло більше двох років. Відповідно до акту службового розслідування, військовослужбовці, які виконували бойові завдання разом із ним, бачили його загибель. Евакуювати тіло не можливо, оскільки до ІНФОРМАЦІЯ_2 в н.п. Красна Гора велись активні бойові дії.
Оскільки тіло чоловіка ОСОБА_2 , відсутнє заявник не може отримати документ встановленої форми про смерть і відповідно не може зареєструвати його смерть в органах ДРАЦС та отримати свідоцтво про смерть.
Тому заявник змушена звернутися до суду із заявою про оголошення ОСОБА_2 померлим, що дасть можливість зареєструвати цей факт в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян та отримати свідоцтво про смерть, вирішити питання про спадкування та отримати одноразову грошову допомогу відповідно до вимог чинного законодавства.
Ухвалою суду від 28 січня 2026 року відкрито окреме провадження у справі. 
Ухвалою суду від 27 лютого 2026 року у справі визнано явку заявника обов`язковою. 
Ухвалою суду від 02 червня 2026 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено – Міністерство оборони України.
Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити.
Представник Коломийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Щодо вирішення позовних вимог покладається на думку суду.
Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, 21.06.2026 року подав до суду пояснення, в яких просив розгляд справи проводити без його участі. Зазначив, що оскільки зниклий безвісти не проходив військову службу у Міністерстві оборони України, то відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про нього.
Зниклий безвісті за особливих обставин входить до особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка в свою чергу входить до складу Збройних Сил України, які підпорядковані Міністерству оборони України, яке здійснює забезпечення, військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України. Таким чином, Міністерство оборони України здійснює забезпечувальну діяльність ЗСУ, а не здійснює безпосереднє керівництво ними і не може володіти інформацією щодо зазначеного військовослужбовця.
Представник військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи.
Суд, вислухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 23 грудня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Джурківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .
Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 змінив 18 лютого 2015 року прізвище на « ОСОБА_5 », про що складено актовий запис № 15.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2025 № 262 чоловік заявниці, ОСОБА_2 , в період з 07.02.2023 по 13.02.2023 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Красна Гора, Бахмутської мт, Бахмутського району, Донецької області. 
15.02.2023 року заявник отримала сповіщення сім?ї № НОМЕР_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, що ОСОБА_2 , стрілець-номер обслуги 3 відділення вогневого ураження 2 штурмового взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_2 , 1983 року народження, 13.02.2023 зник безвісти під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Красна Гора, Донецької області.
17.02.2023 року Коломийським РВП ГУНП в Івано-Франківській області в ЄРДР за №12023091180000142 внесені відомості по факту зникнення 13.02.2023 року безвісти ОСОБА_2 , під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Красна Гора, Донецької області. Попередня кваліфікація ч.1 ст. 115 КК України.
ІНФОРМАЦІЯ_6 наказом командира НОМЕР_7 бригади охорони № НОМЕР_8 /РС старшого солдата ОСОБА_2 , як зниклого безвісти, з 24 лютого 2023 року звільнено з посади стрільця - номер обслуги 3 відділення вогневого ураження 2 штурмового взводу штурмової роти та зараховано в розпорядження командира НОМЕР_7 бригади охорони Державної спеціальної служби транспорту. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 55 від 24.02.2023 ОСОБА_7 вибув в розпорядження командира та йому продовжено виплату грошового забезпечення, яке він отримував за займаною посадою. 
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20231115-1573 від 15.11.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 02.06.2023. 
Актом службового розслідування щодо факту події, що сталася з особовим складом штурмової роти військової частини НОМЕР_1 у населеному пункті ІНФОРМАЦІЯ_7 від 10.03.2023 встановлено: що в період з 07.02.2023 по 13.02.2023 особовий склад штурмової роти у складі взводів, що знаходились на різних один від одного позиціях виконував бойове завдання в населеному пункті Красна Гора Донецької області, внаслідок чого неодноразово вступав у вогневий контакт із переважаючими силами ворога, окремі підрозділи тримали кругову оборону, піддавались мінометним та артилерійським обстрілам. 
Відповідно до рапорту тимчасово виконуючого обов?язки командира штурмової роти військової частини НОМЕР_1 станом на 13.02.2023 було проведено перевірку наявності особового складу роти, який повернувся з бойового завдання на КП штурмової роти з району виконання бойових завдань смт. Красна Гора, Донецької області та встановлено, що під час виконання бойового завдання зникло безвісти 16 військовослужбовців у зв?язку із відсутністю інформації про місце їх перебування та відсутністю зв?язку із ними, в тому числі зник безвісти старший солдат ОСОБА_2 , стрілець - номер обслуги 3 відділення вогневого ураження 2 штурмового взводу штурмової роти.
Відповідно до рапортів інших солдатів, вони під час виконання бойового завдання бачили можливу загибель солдата ОСОБА_2 . ОСОБА_2 перебував у засобах індивідуального захисту (бронежилеті та шоломі). Тіло солдата ОСОБА_2 евакуювати з поля бою не вдалося у зв`язку зі щільним вогнем з боку збройних сил російської федерації та здійснення маневру.
З 09.02.2023 року зник безвісти під час виконання бойового завдання смт. Красна Гора, Донецької області ОСОБА_2 , стрілець-номер обслуги 3 відділення вогневого ураження 2 штурмового взводу штурмової роти.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати проведення службового розслідування» від 10.03.2023 №145 ОСОБА_2 , стрілець - номер обслуги 3 відділення вогневого ураження 2 штурмового взводу штурмової роти вважається таким, що з 09.02.2023 зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі виконання бойового завдання смт. Красна Гора, Донецької області.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Обраний заявником спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22, від 13 березня 2024 року у справі №204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).
Визнання фізичної особи померлою здійснюється у судовому порядку, який встановлюється Главою 4 ЦПК України (за аналогією визнання фізичної особи безвісно відсутньою).
Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
У разі оголошення померлим громадянина, який пропав безвісти за обставин, що загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, суд може визнати днем смерті громадянина можливий день його загибелі.
Оголошення громадянина померлим тягне за собою ті самі наслідки, що і смерть фізичної особи, а саме: відкривається спадщина, відбувається перехід майна до правонаступників.
Згідно ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Для встановлення юридичного факту, а саме визнання людини померлою, заявникові, рідним, подружжю, дітям необхідно звернутися до суду із відповідною заявою та доданими до неї доказами безрезультатного розшуку особи, відомостей про обставини її останнього відомого місця перебування та зникнення, можливо повідомлення про бойові дії, фізичні втрати за місцем служби або перебування особи.
За результатами розгляду даної заяви суд приймає рішення про визнання особи померлою.
При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, існують особисті або майнові правовідносини - матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.
Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія, шлюб припиняється (ст. 104 Сімейного кодексу України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України).
Судове рішення, яке підтверджує факт смерті відсутньої особи шляхом оголошення її померлою, з моменту набрання законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи. На підставі рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану буде видано Свідоцтво про смерть особи.
Одним з обов`язкових реквізитів такого актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою. У випадку оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також у зв`язку з воєнними діями суд має право визнати днем смерті цієї фізичної особи день її вірогідної смерті. У випадку припущення загибелі особи у зв`язку з воєнними діями, бойовими операціями, дата можливої загибелі буде встановлена та зазначена саме в судовому рішенні.
Після набрання законної сили таке рішення суду про оголошення особи померлою надсилається або надається, крім органу державної реєстрації актів цивільного стану, також нотаріусу за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.
Оголошення особи померлою необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Однак необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).
Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України).
Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою, визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.
Аналізуючи зазначені норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 вирішувала виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою у разі, якщо є підстави припускати про вірогідну смерть (загибель) особи на території, на якій велись активні бойові дії.
У цій постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Згідно відповіді заступника Міністра розвитку громад та території від 24.06.2026 року вбачається, що відповідно до наказу №376 територія селищна Красна Гора Бахмутської міської територіальної громади належала до: 
- території активних бойових дій у період з 24 лютого 2022 року по 11 лютого 2023 року; 
- тимчасово окупованої російської федерації території України з 12 лютого 2023 року та має невизначену дату завершення тимчасової окупації.
Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1 і 2 ст. 89 ЦПК України).
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, станом на день розгляду заяви з часу зникнення ОСОБА_2 минуло більше двох років.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме, з метою реалізації його особистих та майнових прав щодо спадкування майна після смерті батька, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про оголошення особи померлою.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги надані заявником докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 зник безвісти 09 лютого 2023 року, тобто строк, передбачений ЦК України, після спливу якого фізичну особу може бути оголошено померлою, на час розгляду даної справи минув, а отже ймовірно є особою, що померла, але юридично це не оформлено.
Крім того, суд доходить до переконання, що оголошення ОСОБА_2 померлим дійсно породжує для заявника правові наслідки у вигляді надання йому можливості оформити після нього спадщину та належні соціальні виплати.
Оскільки матеріали справи дають можливість встановити день вірогідної смерті ОСОБА_2 , зокрема витяг з акту службового розслідування, то його необхідно оголосити померлим з 09 лютого 2023 року.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що вимоги, заявлені ОСОБА_1 , знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст ст.4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 305-308 ЦПК України, 46 ЦК України суд
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 ; заінтересовані особи: Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту, Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.
Оголосити громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження с. Ріпне, Рожнятинського району, Івано-Франківської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 , військовослужбовця, старшого солдата, стрільця-номер обслуги 3 відділення вогневого ураження 2 штурмового взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_10 Державної спеціальної служби транспорту, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 в районі населеного пункту Красна Гора, Бахмутського району, Донецької області, під час виконання бойового завдання і безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території Донецької області померлим..
Роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
Заявник:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_11 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа: Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ: 43182151, адреса місцезнаходження: м. Коломия, вул. Міцкевича, 2.
Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту, код ЄДРПОУ НОМЕР_12 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа: Міністерство оборони України, код ЄДРПОУ: 00034022, адреса місцезнаходження: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6.

Суддя: 	Сольський В. В. 	

Присяжні: Наливайчук Л.М.

Семенюк О.В