Справа № 685/271/26
Провадження № 2/685/373/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року       селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В.,
за участю секретаря судового засідання Медун В.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ІКЮО в ЄДРПОУ: 41084239; місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, місто Київ, 01133) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До Теофіпольського районного суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 25 944,20 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08.08.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 537166-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», з використанням ОСОБА_1 через інформаційно-телекомунікаційну систему одноразового ідентифікатора UA-8045, надісланого на номер телефону НОМЕР_2 , за умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальникові грошові кошти у розмірі 11 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами надання грошових коштів у кредит.
Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1% за кожен день користування кредитом. У пунктах 2, 3 договору встановлено особливості нарахування процентів та встановлено графік платежів. Як стверджує позивач, ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальникові грошові кошти в розмірі 11 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_3 , проте відповідач ОСОБА_1 , отримавши грошові кошти у позику, свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 15.02.2026 у нього виникла заборгованість перед позивачем на суму 25 944,20 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9790,00 грн, заборгованості за процентами у розмірі 9594,20 грн, суми заборгованості за процентами відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 5500,00 грн, суми прострочених платежів за комісією у розмірі 1060,00 грн. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
Окрім цього, при зверненні з позовом представниця позивача ОСОБА_2 подала до суду клопотання про витребування від АТ «Сенс Банк» інформації щодо належності відповідачу карти, зазначеної у позовній заяві, та руху коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування зазначеної картки.
Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31.03.2026 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено учасникам строк для подання заяв по суті справи, клопотання представниці позивача задоволено, витребувано від АТ «Сенс Банк» відповідні відомості.
07.04.2026 засобами поштового зв`язку від АТ «Сенс Банк» надійшли витребувані судом відомості.
Відзиву на позовну заяву від відповідача, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, інших клопотань чи заяв по суті справи від сторін до суду не надійшло.
Надіслана відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі повернулась на адресу суду 14.04.2026 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом.
Ураховуючи, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін чи інших клопотань від сторін до суду не надійшло, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів. 
Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договору кредиту.
При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів, зазначених у позові, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи.
1. Факт укладення договору кредиту.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері регламентує Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016, який набрав чинності 10.06.2017.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
За змістом ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
Суд встановив, що 08.08.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 537166-КС-004 про надання кредиту (споживчого кредиту, електронна форма) (далі - кредитний договір № 537166-КС-004 від 08.08.2025) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», підписаним ОСОБА_1 шляхом використання одноразового ідентифікатора UA-8045, надісланого на номер телефону НОМЕР_2 .
За умовами пп. 2.1 кредитного договору № 537166-КС-004 від 08.08.2025 ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику кредит у розмірі 11 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».
У пп. 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.8, 2.12 кредитного договору № 537166-КС-004 від 08.08.2025 сторони узгодили, що строк, на який надається кредит, становить 16 тижнів (113 днів, згідно з пп. 2.12 кредитного договору), строк дії договору: до 28.11.2025, комісія за видачу кредиту становить 2200,00 грн, стандартна процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 1% за кожен день користування кредитом, денна процентна ставка становить 0,92%; у пункті 4 договору встановлено особливості нарахування процентів та графік платежів. 
У п. 11 кредитного договору № 537166-КС-004 від 08.08.2025 зазначено, що позичальник підтверджує ознайомлення з договором про надання кредиту та правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір за вільним волевиявленням, зазначений договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8045 08.08.2025 о 18:59:43.
У матеріалах справи наявне прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 537166-КС-004 про надання кредиту, а також відтворена візуальна форма послідовності дій клієнта ОСОБА_1 при укладенні відповідного договору кредитування.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. 
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про належне укладення договору № 537166-КС-004 про надання кредиту (споживчого кредиту, електронна форма) від 08.08.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та позичальником ОСОБА_1 .
2. Факт отримання грошових коштів позичальником.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Факт отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 11 000,00 грн від ТОВ «Бізнес Позика» шляхом їх перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_4 підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме: листом ТОВ «ПрофітГід», з якого вбачається, що в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: номер платіжної інструкції: b40bbbd8-7470-11f0-b90f-000c29d57ed2_1; надавач платіжних послуг: ТОВ «ПрофітГід», код ЄДРПОУ: 39932827, ліцензія на переказ коштів без відкриття рахунку Національного банку України № 21/991-рк від 29.05.2023; платник: ТОВ «Бізнес Позика», код ЄДРПОУ: 41084239; номер транзакції: 45466-88041-86254; дата/час здійснення переказу: 08.08.2025 о 19:00 год; сума переказу, грн: 11 000,00; номер платіжної картки отримувача: НОМЕР_4 ; емітент платіжної картки отримувача: SENSE BANK; код авторизації: 388437; код RRN: 522019167272; призначення переказу: «перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 зг. до кредитного дог. №537166-КС-004 від 08.08.2025 Без ПДВ».
Крім цього, у матеріалах справи наявні відомості, які надійшли з АТ «Сенс Банк», якими підтверджено належність банківської карти № НОМЕР_3 ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та підтверджено факт зарахування 08.08.2025 на карту відповідного грошового переказу на суму 11 000,00 грн.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг») до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті.
У матеріалах справи відсутні відомості про відмову споживача від договору про споживчий кредит.
Відтак, наявними у справі доказами підтверджено, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало у повному обсязі, грошові кошти у сумі 11 000,00 грн передано відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача.
З огляду на вказане, суд вважає факт виконання кредитодавцем умов договору з передачі грошових коштів доведеним, та на цій підставі, виниклим обов`язок відповідача повернути позичені грошові кошти в порядку та на умовах, визначених договором кредитування.
3. Факт невиконання позичальником обов`язку з повернення кредиту.
Порядок та строки повернення позики визначено у кредитному договорі № 537166-КС-004 від 08.08.2025 (п. 4) та надано вигляді графіку платежів, а також зазначено у паспорті споживчого кредиту. Відповідач підписанням кредитного договору підтвердив, що перед укладанням цього кредитного договору йому було в чіткій та зрозумілій формі надано інформацію щодо умов кредитування.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом у гривні позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 537166-КС-004 від 08.08.2025 станом на 24.02.2026, відповідач ОСОБА_1 22.08.2025 сплатив частину заборгованості в сумі 4000,00 грн, з них 1210,00 грн за тілом кредиту, 1650,00 грн за нарахованими процентами та 1140,00 грн за комісією.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні належні, достовірні та допустимі докази того, що відповідач ОСОБА_1 , отримавши грошові кошти у позику, виконав взяті за себе зобов`язання з повернення грошових коштів у повному обсязі.
За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Суд зауважує, що обрана відповідачем процесуальна поведінка, у тому числі неподання заяв по суті справи, неподання у встановлені процесуальні строки доказів унеможливлюють формування у справі висновків про повну або часткову безпідставність позовних вимог.
Належні і допустимі докази повного виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе за договором № 537166-КС-004 про надання кредиту обов`язків з повернення позичених грошових коштів, процентів та комісії, у матеріалах справи відсутні. 
Отже, судом встановлено факти укладення 08.08.2025 кредитного договору № 537166-КС-004 від 08.08.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та позичальником ОСОБА_1 , виконання ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язання перед ОСОБА_1 , взятих на себе за кредитним договором № 537166-КС-004 від 08.08.2025 у повному обсязі, передання грошових коштів у сумі 11 000,00 грн відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, а також неповне виконання ОСОБА_1 взятих на себе за договором № 537166-КС-004 від 08.08.2025 зобов`язань з повернення позичених коштів (тіла кредиту), процентів, комісії.
Як вбачається із наведеного позивачем ТОВ ««Бізнес Позика» детального розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 537166-КС-004 від 08.08.2025, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 537166-КС-004 від 08.08.2025 становить 9790,00 грн за тілом кредиту, 9594,20 грн за процентами, 1060,00 грн за комісією, 5500,00 грн за процентами за ст. 625 ЦК України, всього на суму 25 944,20 грн.
Стосовно суми заявленого до стягнення основного зобов`язання (тіла кредиту) в розмірі 9790,00 грн (11 000 - 1210 = 9790,00 грн), суд виходить із відсутності у справі доказів виконання позичальником його обов`язків, відтак, зазначені грошові кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у заявленому розмірі. 
На підставі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
На підставі положень ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. 
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Вирішуючи спір в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами суд здійснив перерахунок нарахованих позивачем процентів за період дії договору кредитування, у тому числі з урахуванням сплаченої відповідачем частини заборгованості в сумі 1650,00 грн, а також з урахуванням положень п. 2 договору № 537166-КС-004 про надання кредиту від 08.08.2025, застосовуючи до договору фіксовану стандартну процентну ставку в розмірі 1% від суми кредиту за день користування кредитом в період з 08.08.2025 по 28.11.2025, зі строком кредиту 16 тижнів (113 днів) та кінцевим терміном повернення кредиту до 28.11.2025. 
У результаті перерахунку нарахованих позивачем процентів за формулою: сума процентів = (11 000/100х1х15 + 9790/100х1х98) - 1650 = 11 244,20 - 1650 = 9594,20 (грн), суд дійшов висновку, що позивач просить суд стягнути з відповідача проценти за період користування кредитом у розмірі, передбаченому умовами договору № 537166-КС-004 про надання кредиту від 08.08.2025.
Відповідач не спростував правильності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за процентами.
Відтак, суд не встановив невідповідності заявлених до стягнення сум умовам договору та фактичним обставинам справи.
Також, при вирішенні справ суд не встановив невідповідності обумовленої та узгодженої у договорі одноразової комісії за надання кредиту в розмірі 2200,00 грн вимогам Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачено можливість стягнення відповідних комісій. З урахуванням сплаченої відповідачем частини заборгованості в сумі 1140,00 грн, залишок заборгованості за комісією становить 2200 - 1140 = 1060,00 грн.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог до відповідача щодо заборгованості за нарахованими процентами та одноразовою комісією, які виникли на підставі договору № 537166-КС-004 про надання кредиту від 08.08.2025 , в заявленому розмірі.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 5500,00 грн суд зазначає таке.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє і дотепер.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. 
У конкуренції норм цивільного (кредитного) законодавства та правил, які унормовують суспільні відносини в умовах воєнного стану, зазначена норма має перевагу як спеціальна в умовах воєнного стану, що спростовує аргумент позивача про можливість стягнення неустойки.
Оскільки прострочення відповідачем ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання зі сплати кредиту виникло у період дії в Україні воєнного стану, то з відповідача не підлягає стягненню заборгованість за процентами на підставі ст. 625 ЦК України, відтак, в цій частині позов не підлягає задоволенню.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час.
На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Ураховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає частковому задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 537166-КС-004 про надання кредиту від 08.08.2025 у розмірі 20 444,20 грн, з яких: 9790,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту), 9594,20 грн становить заборгованість за нарахованими процентами, 1060,00 грн становить заборгованість за комісією.
Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2097,99 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (20 444,20 / 25 944,20 х 2662,40 = 2097,99 грн). 
На підставі наведеного та керуючись статтями 41, 55 Конституції України, статтями 15, 16, 205, 207, 525-530, 610, 626, 628, 629, 638, 639, 1054-1056-1, 1077-1086 Цивільного кодексу України, статтями 1, 13-15, 19 Закону України «Про споживче кредитування», статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-84, 89, 141, 247, 258, 259, 263-268, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 537166-КС-004 про надання кредиту від 08.08.2025 у розмірі 20 444 (двадцять тисяч чотириста сорок чотири) гривні 20 копійок, з яких: 9790 (дев`ять тисяч сімсот дев`яносто) гривень 00 копійок становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту), 9594 (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) гривні 20 копійок становить заборгованість за нарахованими процентами, 1060 (одна тисяча шістдесят) гривень 00 копійок становить заборгованість за комісією.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 2097 (дві тисячі дев`яносто сім) гривень 99 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ІКЮО в ЄДРПОУ: 41084239; місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, місто Київ, 01133).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ). 
Повне рішення суду складено і підписано 27.05.2026.

Головуюча суддя         Турчин-Кукаріна І.В.