Справа № 161/20003/25 
Провадження № 2-о/161/126/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Гриня О.М.,
за участю секретаря судового засідання Жежерун Д.А.,
представниці заявника ОСОБА_1 адвоката Силки Т.Ю.

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:
І. Описова частина.
1.1. Позиція заявник.
29 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд заявою про встановлення юридичних фактів, а саме, що померлий ОСОБА_3 є біологічним батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та внесення змін в актові записи.
Необхідність встановлення таких юридичних фактів обґрунтована тим, що без їх встановлення вона, як мати двох малолітніх дітей, тобто їх законний представник, не може реалізувати їх право на отримання відповідної допомоги після загибелі їхнього біологічного батька, оскільки документи, які підтверджують такий факт відсутні, а записи у відповідному реєстрі зроблені на підставі ст. 135 СК України.
Заява обґрунтована наступним (далі дослівно).
« ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання військового обов`язку в бою за Україну загинув ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 10 серпня 2024 р. Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції області, та з яким до моменту смерті і на момент смерті проживала разом однією сім`єю заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Раніше вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1998 року по 07 квітня 2008 року, що підтверджується відомостями про актовий запис про шлюб № 1245, сформованими через додаток «ДІЯ» станом на 30 липня 2025 р. Під час шлюбу у них народилась спільна дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - (після укладення шлюбу- ОСОБА_5 ), що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 11 червня 1999 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому.
Під час проживання заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю у них народилися спільні діти, яких вони разом виховували: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 , виданим 19 січня 2013 р. Відділом ДРАЦС Луцького МУЮ Волинської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 , виданим 24 січня 2016 р. Луцьким міський відділом ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, виданого Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 00049547412 від 18 лютого 2025 р., параметри запиту: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , - відомості про батька дитини записані відповідно частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Також відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, виданого Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 00049546751 від 18 лютого 2025 р., параметри запиту: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - відомості про батька дитини записані відповідно частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Оскільки ОСОБА_1 та загиблий ОСОБА_3 не перебували надалі у зареєстрованому шлюбі, в силу їхніх життєвих обставин та відносин, які склались між ними, відомості про батька дітей були записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Однак, ще з моменту народження дітей, відомості зі слів матері в актових записах про народження були внесені та зазначено відомості про батька, а саме - ОСОБА_3 .
ОСОБА_1 з ОСОБА_3 разом проживали та виховували спільних дітей за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою ЖБК «Підшипник» від 29 липня 2025 р., згідно якої ОСОБА_3 був прописаний за вказаною адресою 23 серпня 2002 р. та фактично проживав, вів спільне господарство з ОСОБА_1 до початку війни.
Рідні батьки загиблого: батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , а мати - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Після смерті батька дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_1 як законний представник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась до Міністерства оборони України про призначення одноразової грошової допомоги дітям загиблого. Згідно з витягу з протоколу засідання Міністерства оборони України, з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум за № 41/д від 30 травня 2025, було вирішено повернути документи на доопрацювання законному представнику неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , з метою надання документів, які підтверджують батьківство загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
У зв`язку з цим, виникла необхідність встановлення наступних юридичних фактів, а саме того, що:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в місті Луцьку Волинської області, та який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка народилася в місті Луцьку Волинської області;
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в місті Луцьку Волинської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в місті Луцьку Волинської області.
Те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідним батьком дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується наступним.
Проживанням разом з заявницею та дітьми за адресою: АДРЕСА_1 , - дану адресу батько дітей зазначав як своє місце проживання у його медичній карті амбулаторного хворого за № 14261, також вищезазначена адреса була вказана в картці міжнародного автомобільного страхування транспортного засобу НОМЕР_5 , дійсна з 28 червня 2014 р. по 27 липня 2014 р..
Згідно фототаблиці на 20 арк. за період з 2013 року по 01 липня 2023 р. зі змісту фотографій вбачається наявність наступних фактичних обставин: що заявниця разом з дітьми та ОСОБА_3 проживали разом та їздили на спільні сімейні відпочинки за кордон та в Україні, проводили вільний час, святкували Новий рік та сімейні свята, дні народження.
Також загиблий ОСОБА_3 разом з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснював поїздки за кордон, у їхніх паспортах для виїзду за кордон наявні однакові відмітки дати виїзду з України - 04 липня 2019 р. та дата заїзду - 05 липня 2019 р., дата виїзду - 15 липня 2019 р. та дата заїзду - 16 липня 2019р., дата виїзду 02 липня 2021 р. та дата заїзду - 17 липня 2021р.
Згідно інформації про участь батьків у вихованні ОСОБА_3 , наданої КЗ ЗСО «Луцький ліцей № 14 імені Василя Сухомлинського Луцької міської ради» від 01 вересня 2025 за № 01-22/206, батько, ОСОБА_3 , та матір, ОСОБА_1 , протягом 2020-2022 рр. обоє займалися вихованням дочки ОСОБА_7 , приділяли увагу розвитку дитини, відвідували батьківські збори, цікавилися навчанням та успіхами дитини.
Відповідно до інформації, наданої ФОП ОСОБА_8 за № 243 від 19 вересня 2025 р., денний догляд за дитиною ОСОБА_4 здійснювався за період з 01 травня 2021р. по 21 лютого 2022 р. Дитина ОСОБА_4 була охайно одягнута, доглянута, розвинута фізично та розумово відповідно до її віку. Оплату за надання денного догляду здійснювали як мати ОСОБА_1 , так і батько ОСОБА_3 . Мати ОСОБА_1 приводила та забирала дитину. Як мати ОСОБА_1 , так і батько ОСОБА_3 цікавилися розвитком дитини, займалися вихованням. 
Також згідно виписки про надходження по картці/рахунку ОСОБА_1 , наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 29 липня 2025 року вбачається, що загиблий ОСОБА_3 систематично протягом 2016 по 2019 рік включно здійснював грошові перекази на її картковий рахунок, оскільки вони проживали разом однією сім`єю, вели спільний бюджет, разом виховували своїх спільних дітей та утримували їх.
Спілкування ОСОБА_3 із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька з дітьми також підтверджується скріншотами діалогів із особистого телефону ОСОБА_3 (який на даний час знаходиться на зберіганні в дочки ОСОБА_2 ): діалог ОСОБА_3 із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (НОМЕР_14, номер тел. НОМЕР_6 ) на 9-ти арк. за період з 28 листопада 2022 р. по 24 березня 2024 р., та діалог ОСОБА_3 із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІНФОРМАЦІЯ_21, номер тел. НОМЕР_7 ) на 4-х арк. за період з 13 листопада 2023 р. по 22 лютого 2024 р.
Окрім того, згідно листа виданого Департаментом соціального захисту населення Волинської ОВА № 3880/01-70/2-25 від 05 серпня 2025 р. за результатами розгляду документів, Комісією було прийнято рішення про надання ОСОБА_1 одноразової матеріальної допомоги у розмірі 100 000 тис. гривень за загиблого батька дітей ОСОБА_3 , як офіційному представнику дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (протокол від 11 грудня 2024 р. № 19). Кошти зараховано на банківський рахунок 20 грудня 2024 року.
Також дітям загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виплачується Департаментом з питань ветеранської політики Луцької міської ради соціальна виплата дітям відповідно до Програми соціальних виплат дітям на 2024-2026 роки, затвердженої Луцькою міською радою від 21 грудня 2018 N 51/14 зі змінами та доповненнями на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка призначена згідно заяви ОСОБА_1 , що підтверджується листом Департаменту з питань ветеранської політики Луцької міської ради за № 42-30/630/2025 від 07 серпня 2025 р.
Представництво інтересів ОСОБА_1 та подачу необхідних документів на отримання допомоги та виплат до відповідних органів здійснювала її дочка - ОСОБА_9 , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т.О. за р№ 1996 від 15 серпня 2024р.
ОСОБА_9 визнає той факт, що її батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідним батьком дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також щодо ОСОБА_9 відповідно до Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 18 квітня 2025 року № 78/168, прийнято рішення про призначення частки та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі батька старшого солдата ОСОБА_10 . Виплата допомоги здійснюється в порядку черговості за датою отримання документів
Департаментом соціального забезпечення МОУ, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_13 від 15 травня 2025 р. № 3887.
При зверненні заявниці до Міністерства оборони України про призначення одноразової грошової допомоги дітям загиблого, було вирішено повернути документи на доопрацювання законному представнику неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , з метою надання документів, які підтверджують батьківство загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , що в свою чергу позбавляє її можливості підтвердити родинні відносини іншим шляхом, крім як у судовому порядку.
ПРАВОВІ ПІДСТАВИ ЗАДОВОЛЕННЯ ЗАЯВИ
Відповідно до ст. 4 ЦІК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦІК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України» - питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має грунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.
Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.
У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства. материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.
Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.
Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка ї утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.
Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.
Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.
Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.
Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.
Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.
Відповідно до п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. 
Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Відповідно до п. 2.16.4. Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні
Встановлення факту батьківства, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідним батьком дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є необхідним для їх законного представника - ОСОБА_1 в подальшому для подання документів на отримання її дітьми одноразової грошової допомоги дітям загиблого та набуття статусу її дітьми «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи про пав безвісти під час проходження військової служби».
Враховуючи те, що дані обставини іншим чином встановити неможливо, окрім як в судовому порядку, заявник змушена звернутися до Суду із заявою про встановлення факту батьківства, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідним батьком дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 »
Виходячи із вказаних фактичних обставин, заявниця просить суд:
Встановити, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в місті Луцьку Волинської області, та який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка народилася в місті Луцьку Волинської області;
Встановити, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в місті Луцьку Волинської області, та який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в місті Луцьку Волинської області;
Внести відповідні зміни в актовий запис № 156 від 19 січня 2013 р. про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце народження Україна, Волинська область, місто Луцьк, громадянка України, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, а саме: в графі «Відомості про батька» зазначити: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , виключивши відомості про батька, внесені відповідно до ст. 135 СК України за вказівкою матері;
Внести відповідні зміни в актовий запис N? 2879 від 24.11.2016 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , місце народження Україна, Волинська область, місто Луцьк, громадянка України, складеного Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Волинської області, а саме: в графі «Відомості про батька» зазначити: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , виключивши відомості про батька, внесені відповідно до ст. 135 СК України за вказівкою матері.
1.2. Позиція заінтересованої особи ОСОБА_2 
ОСОБА_2 , в судовому засіданні, яке відбулося 05 листопада 2025 року вимоги заяви визнала повністю, що було зафіксовано в протоколі судового засідання № 5397426, а також визнала вказані в заяві обставини у письмових заявах у яких одночасно просила проводити судові засіданні без її участі.
1.3. Позиція учасників справи у судовому засіданні.
Представниця заявника адвокат Силка Т.Ю. в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити окрім того пояснила, що неприбуття/недоставлення законними представником ОСОБА_4 до експертної установи для відбору біологічного матеріалу для проведення експертного дослідження малолітньої ОСОБА_4 відбулось через те, що ОСОБА_4 по перше в силу віку боїться медичних процедур, а також через те , що в силу також віку, ОСОБА_4 неможливо було пояснити необхідність такої поцедури.
В судовому засіданні судом було з`ясовано у адвоката розуміння наслідків таких дій щодо неявки ОСОБА_4 до експертної установи також було з`ясовано чи бажає сторона заявника призначити повторно експертизу щодо даного питання на що отримано відповідь, що наслідки неявки до експертної установи зрозумілі та повторної експертизи сторона заявника призначати не бажає.
Окрім того стороною заявника в судовому засідання 04 травня 2025 року було залишено клопотання про допит чотирьох свідків, яке заявлялось одночасно із поданням даної заяви до суду заяви, яке судом було задоволено із занесенням відповідної ухвали до протоколу судового засідання.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не прибула подала письмову заяву про визнання фактів, які просить встановити сторона заявника, одночасно просила проводити судове засідання без її участі.
ІІ. Мотивувальна частина.
Заслухавши пояснення сторони заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.
2.1. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 15 листопада 1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (після укладення шлюбу спільне прізвище ОСОБА_3 ) було укладено шлюб про що видано свідоцтво серії НОМЕР_8 від 15 листопада 1998 року (а.с. 19).
ІНФОРМАЦІЯ_15 у шлюбі народилася ОСОБА_5 про, що 11 червня 1999 року зроблено відповідний актовий запис № 903 та було видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 . В подальшому, а саме 13 липня 2018 року ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_5 у зв`язку із реєстрацією шлюбу про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_9 (32-33).
07 квітня 2008 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано про що зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації розірвань шлюбів за № 199 та видано відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_10 (а. с. 20).
ІНФОРМАЦІЯ_16 народилася ОСОБА_3 (актовий запис про народження від 19 січня 2013 року № 156, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ), а 24 листопада 2016 року ОСОБА_4 (актовий запис про народження від 24 листопада 2016 року № 2879, свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ) (а.с.34, 38).
Згідно наявних в матеріалах справи витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу № 00049547412 від 18 лютого 2025 року та № 00049546751 від 18 лютого 2025 року відомості про батька ОСОБА_3 та ОСОБА_4 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу (а.с. 37, 41).
06 серпня 2024 року ОСОБА_2 було сповіщено про те, що її батько ОСОБА_3 будучи призваним на військову службу по мобілізації 26 лютого 2022 року військовою частиною НОМЕР_11 в нп Залізне Донецької області під час скиду з БПЛА противника отримав несумісні з життям вогневі осколкові поранення, відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за України її свободу і незалежність під час виконання бойових завдань загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 .
10 серпня 2024 року Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено актовий запис про смерть ОСОБА_3 № 1685 про, що видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_1 (а.с. 21-23).
09 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Н.А. було заведено спадкову справу № 14/2024 після смерті ОСОБА_3 (а.с. 124 - 185), яка була досліджена в судовому засіданні з метою встановлення належного суб`єктного складу сторін уданій цивільній справі та при дослідженні якої суд встановив, що інші спадкоємці по смерті ОСОБА_3 , які можуть претендувати на спадщину окрім осіб, які беруть участь у розгляді даної справи відсутні.
Згідно Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби від 18 квітня 2025 року № 78/168 було прийнято рішення про призначення та виплату дочці ОСОБА_3 . ОСОБА_2 частки одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 про що ІНФОРМАЦІЯ_17 було повідомлено ОСОБА_2 листом від 15 травня 2025 року № 3887 (а.с. 48).
Листом ІНФОРМАЦІЯ_18 від 18 червня 2025 року № 4838 ОСОБА_1 було повідомлено, що згідно Протоколу засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30 травня 2025 року № 41/д прийнято рішення про повернення документів на доопрацювання (а.с. 43).
Згідно самого Протоколу засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (витягу) від 30 травня 2025 року № 41/д рішення про повернення документів на доопрацювання обґрунтовано тим, що батьківство загиблого ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 документально не підтверджено та одночасно звернуто увагу, що відповідно до ст. 128 СК України, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ст. 135 СК України позов про визнання батьківства приймається судом.
Крім того судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_19 було розглянуто звернення ОСОБА_2 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення статусу та видачі посвідчення «Дитини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» та прийнято рішення про повернення документів на доопрацювання, звернуто увагу, що документом, який підтверджує батьківство може бути відповідне рішення суду (а.с. 47).
2.2. Позиція суду.
З врахуванням встановлених судом обставин слід зробити висновок, що правовідносини у межах даної справи виникли з підстав необхідності встановлення в судовому порядку батьківства загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 відносно малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запис про батька яких у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ст. 135 СК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.
Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України..
Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Верховним судом у постанові від 08 квітня 2026 року у справі № 537/3041/24 зроблено наступні правові висновки.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.
Верховний Суд неодноразово вказував, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства (див.: постанови Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19), від 13 вересня 2023 року у справі № 552/4291/22 (провадження № 61-6451св23), від 31 січня 2024 року у справі № 752/13549/22 (провадження № 61-10510св23)).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», у рішенні від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти російської федерації» (заява № 3451/05), зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства».
У справі «Міфсуд проти Мальти» («Mifsud v. Malta», заява № 62257/15, рішення набуло статусу остаточного 29 квітня 2019 року) ЄСПЛ повторив, що ДНК-тест - це науковий метод, наявний для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.
Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Отже, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства.
Згідно із частиною першою статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (стаття 109 ЦПК України).
Обов`язок з доказування потрібно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2025 року клопотання представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Силки Т. Ю. про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи було задоволено.
Призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення експертів поставлено питання: чи є у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спільний біологічний батько?
Проведення експертизи було доручено експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «Мама Папа», яких було попереджено про кримінальну відповідальність, яка передбачена ст.ст. 384, 385 КК України, за завідомо неправдивий висновок або відмову від виконання покладених на них обов`язків.
12 січня 2026 року на адресу суду надійшов висновок від 27 лютого 2026 року № 51195 (а.с. 194 - 220).
Даним висновком встановлено:
- ймовірність того, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народжені матір`ю ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , мають спільного біологічного батька, складає 99,99999 %;
- щодо наявності спільного біологічного батька у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено, що надати відповідь неможливо, оскільки ОСОБА_4 не з`явилась для відбору біологічного матеріалу.
Отже, оскільки підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку є висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи суд вважає факт батьківства ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 доведеним в повному обсязі, а отже заява ОСОБА_1 у цій частині підлягає до задоволення.
Також до задоволення підлягає і як похідна, вимога про внесення змін в актовий запис № 156 від 19 січня 2013 р. про народження ОСОБА_3 .
В той же час не підлягає до задоволення вимога про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_4 з наступних підстав.
Відповідно до ст. 109 ЦПК України У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Так із п. 2 Висновку вбачається, що щодо наявності спільного біологічного батька у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відповідь надати неможливо, оскільки ОСОБА_4 не з`явилась для відбору біологічного матеріалу.
Суд визнає недоставлення ОСОБА_4 ухиленням ОСОБА_1 від проведення призначеної судом експертизи, оскільки саме на заявника, як законного опікуна ОСОБА_4 покладено обов`язок доставлення дитини для відібрання біологічного матеріалу.
Про ухилення ОСОБА_1 від проведення призначеної судом експертизи свідчить та обставина, що ОСОБА_1 було доставлено до експертної установи для відібрання біологічного матеріалу її іншу дочку ОСОБА_3 при цьому таких дій щодо ОСОБА_4 не вчинено.
Суд відхиляє доводи адвоката про те, що у ОСОБА_4 не відбирався біологічний матеріал так як вона будучи малолітньою дитиною злякалась, оскільки ОСОБА_4 згідно п. 2 висновку навіть не була доставлена до місця такого відбору.
Крім того, сам по собі відбір біологічного матеріалу здійснювався шляхом відібрання зразків букального епітелію (а.с. 199), що є неінвазивною, безболісною процедура для отримання ДНК, що зазвичай проводиться спеціальним зондом або ватною паличкою зі слизової оболонки внутрішньої поверхні щоки.
Також судом у судовому засіданні 12 травня 2026 року, було з`ясовано думку адвоката щодо можливості повторного призначення відповідної експертизи, щодо ОСОБА_4 однак адвокат від такої відмовилась, що також свідчить про небажання сторони заявника проводити таку експертизу саме щодо ОСОБА_4 та свідоме ухилення від проведення попередньої експертизи.
Суд відхиляє інші наявні у справі докази, як підтвердження факту батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 з тих підстав, що по перше сам факт ухилення заявника щодо проведення експертизи щодо однієї із двох дітей свідчить про вибірковість її підходу до необхідності проведення такої експертизи, а також з тих підстав, що такі докази хоч і свідчать про спільне проживання та ведення господарства загиблим ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , та малолітньою ОСОБА_4 про те за відсутності підтвердження кровного споріднення не можуть слугувати підставою для категоричного висновку, що біологічним батьком ОСОБА_4 є саме ОСОБА_3 .
Отже у задоволенні вимоги про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_4 та внесення відповідних змін до актового запису про народження, як похідної, слід відмовити.
Підсумовуючи вищевикладене, оскільки заявниця ухилилася від проведення судової молекулярно-генетичної експертизи відносно малолітньої ОСОБА_4 , а інші докази не доводять поза розумним сумнівом біологічного батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити частково в частині встановлення факту батьківства ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_3 .
Керуючись ст.265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства - задовольнити частково.
Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в місті Луцьку Волинської області, та який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка народилася в місті Луцьку Волинської області
Внести відповідні зміни в актовий запис № 156 від 19 січня 2013 р. про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце народження Україна, Волинська область, місто Луцьк, громадянка України, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, а саме: в графі «Відомості про батька» зазначити: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , виключивши відомості про батька, внесені відповідно до ст. 135 СК України за вказівкою матері.
В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_12 );
Заінтересована особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_13 ).

Повний текст рішення складено та підписано 12 травня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області      О.М. Гринь