ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/14305/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сервісний Центр МВС України №0744 в місті Нововолинськ про зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції (далі – УПП у Волинській області ДПП, відповідач 1) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сервісний Центр МВС України №0744 в місті Нововолинськ, у якому просить зобов`язати Департамент патрульної поліції у Волинській області вилучити з бази даних інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» МВС України відповідні відомості про скоєння адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), внесені на підставі протоколу №АП 2/452958 від 03 листопада 2016 року щодо ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що звернувся до сервісного центру МВС України в м. Нововолинськ Волинської області з заявою про обмін посвідчення водія, однак у наданні адміністративної послуги йому було відмовлено, оскільки в базі даних МВС містяться відомості про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.
16 липня 2025 року представник позивача звернувся до УПП у Волинській області ДПП із заявою у якій просив вилучити з бази даних «Інформаційний портал Національної поліції України» відомості щодо ОСОБА_1 , як про особу відносно якої складено адміністративний протокол №АП2/452958 від 03 листопада 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.
На звернення представника позивача отримано відповідь від 01 серпня 2025 року я якій повідомлено, що згідно інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відносно ОСОБА_1 співробітниками УПП у Волинській області ДПП 03 листопада 2016 року складено адміністративний протокол №АП 2/452958 за адміністративне правопорушення, передбачене за частиною 1 статті 130 КУпАП, який 07 листопада 2016 року скеровано в орган поліції за місцем проживання. Зазначено, що внесення до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» рішень по протоколах про адміністративні правопорушення відбуваються виключно після надходження до підрозділу поліції постанови органів суду щодо встановлення вини або невинуватості особи.
Позивач не погоджується з внесеною інформацією щодо нього та зазначає, що починаючи з 2016 року по даний час працівниками поліції щодо нього не складався протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Справа судом не розглядалася, а постанову про притягнення його до відповідальності жодним судом не було ухвалено, що підтверджується листами, наданими Відділенням поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області та Нововолинським міським судом Волинської області.
Вважає, що сам факт складання протоколу не є притягненням до відповідальності, адже відповідно до закону таке притягнення можливе лише після ухвалення постанови. Окрім того, наявність в системі «Інформаційний портал Національної поліції України» інформації про нього, як про правопорушника унеможливлює заміни ним водійського посвідчення.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду Димарчук Т.М. від 25 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
У поданому до суду відзиві на позовну заяву Департамент патрульної поліції Національної поліції України (а.с.16-18) позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що УПП у Волинській області ДПП не наділене повноваженнями видаляти чи змінювати дані в системі інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» поза межами встановленого порядку, а може лише вносити відомості про результати розгляду матеріалів компетентними органами після отримання відповідних судових рішень.
Внесення до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» рішень по протоколах про адміністративні правопорушення відбувається виключно після надходження до підрозділу поліції відповідної постанови суду. Станом па дату розгляду даної справи відомості з відповідної судової інстанції щодо розгляду судом протоколу №АП2/452958 від 03 листопада 2016 року за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, до УПП у Волинській області ДПП не надходили.
Зазначив, що у випадку розгляду судом протоколу серії №АП2/452958 від 03 листопада 2016 року за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, УПП у Волинській області ДПП наділено виключно можливістю внести відомості до системи «Інформаційний портал Національної поліції України», щодо винуватості або не винуватості особи у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, без фактичного видалення даних (інформації) у випадку визнання особи невинуватою у вчинені вищевказаного адміністративного правопорушення.
З наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити. 
Третя особа - Сервісний Центр МВС України №0744 в місті Нововолинськ у встановлений судом строк заперечення щодо позову не подав.
Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.
У зв`язку з відрахуванням зі штату Волинського окружного адміністративного суду 23 березня 2026 року судді Димарчук Т.М. на підставі наказу голови суду від 25 лютого 2026 року №02-07/4/26 розпорядженням керівника апарату суду від 16 березня 2026 року №01-87/64/26 призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Шепелюка В.Л. для розгляду вказаної справи.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року Прийнято до провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сервісний Центр МВС України №0744 в м. Нововолинськ про зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2026 року залучено до участі у даній справі співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України (відповідач 2).
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
Судом встановлено, що в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» містяться відомості про те, що працівниками УПП у Волинській області ДПП щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №АП 2/452958 від 03 листопада 2016 року за адміністративне правопорушення, передбачене за частиною 1 статті 130 КУпАП, який 07 листопада 2016 року скеровано в орган поліції за місцем проживання до ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області (а.с.6).
16 липня 2025 року представник позивача звернувся до УПП у Волинській області ДПП із заявою у якій просив вилучити з бази даних «Інформаційний портал Національної поліції України» відомості щодо ОСОБА_1 , як про особу відносно якої складено адміністративний протокол №АП2/452958 від 03 листопада 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Листом від 01 серпня 2025 року №С-413/41/17/02-2025 УПП у Волинській області ДПП повідомило позивача, що згідно інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» співробітниками УПП у Волинській області ДПП 03 листопада 2016 року складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення №АП 2/452958 за адміністративне правопорушення, передбачене за частиною 1 статті 130 КУпАП, який 07 листопада 2016 року за вих. №11242/41/17/01-2016 скеровано в орган поліції за місцем проживання до ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області. Зазначено, що внесення до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» рішень по протоколах про адміністративні правопорушення відбуваються виключно після надходження до підрозділу поліції постанови органів суду щодо встановлення вини або невинуватості особи (а.с.9).
Не погоджуючись з відмовою УПП у Волинській області ДПП вилучити з бази даних «Інформаційний портал Національної поліції України» відомості про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, останній звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі – Закон України №580-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Частиною 1 статті 8 Закону №580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Повноваження поліції у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення та формування інформаційних ресурсів передбачено статтями 25, 26 Закону №580-VIII.
Пунктом 1 частини 2 статті 25 цього Закону передбачено, що поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС.
Пунктом 2 частини 1 статті 26 Закону №580-VIII визначено, що поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, осіб, які їх учинили, руху кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду.
Частиною 1 статті 27 Закону №580-VIII встановлено, що поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».
Відповідно до частин 1 та 2 статті 28 Закону №580-VIII поліція вживає всіх заходів для недопущення будь-яких порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації. Поліцейські несуть персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинені ними діяння, що призвели до порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації.
Поліція може створювати власні реєстри та бази даних, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу, а також бази даних, що формуються в процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності відповідно до закону, та інформаційно-аналітичні системи (у тому числі міжвідомчі), необхідні для виконання покладених на неї повноважень (частиною 3 статті 25 Закону №580-VIII).
Наказом МВС України від 03 серпня 2017 року №676 затверджено «Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі – Положення №676), яке визначає основні завдання, призначення, суб`єктів та структуру інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», а також умови її функціонування.
Відповідно до пункту 2 розділу І Положення №676 інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП) - сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно-аналітичного забезпечення. Система ІПНП є складовою частиною єдиної інформаційної системи МВС (далі - СІС МВС).
Відповідно до пункту 1 розділу II Положення №676 основними завданнями системи ІПНП є:
інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності Національної поліції України;
забезпечення наповнення та підтримки в актуальному стані інформаційних ресурсів баз (банків) даних, що входять до ЄІС МВС;
забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу;
забезпечення електронної взаємодії з МВС та іншими органами державної влади.
Відповідно до пункту 2 розділу II Положення №676 система ІПНП призначена для:
формування інформаційних ресурсів ЄІС МВС;
обробки інформації, яка утворена в процесі діяльності поліції;
аналітичної обробки інформації, отриманої з автоматичної фото- і відеотехніки;
надання безпосереднього оперативного доступу до інформаційних ресурсів ЄІС МВС;
генерації інтерфейсів та функціонування вебсервісів для здійснення інформаційної взаємодії органів (підрозділів) поліції з іншими органами державної влади, органами правопорядку іноземних держав, міжнародними організаціями;
здійснення пошукових та аналітичних функцій для використання інформації з інформаційних ресурсів (баз даних) поліції, МВС та інших органів державної влади в межах службової діяльності відповідно до рівня доступу і повноважень за запитом або регламентом;
використання програмних компонентів геоінформаційних підсистем для візуалізації інформації у вигляді електронних карт, автоматичної зміни зображеного образу об`єкта в залежності від зміни його характеристик, зміни масштабу та деталізації картографічної інформації в інформаційних ресурсах;
забезпечення автоматизації процесів управління силами та засобами поліції;
забезпечення обміну електронними документами з МВС;
комплексного захисту інформації та розмежування доступу до інформації, що зберігається в базах даних системи «ІПНП».
Відповідно до пункту 2 розділу IIІ Положення №676 в інформаційних ресурсах системи «ІПНП» обробляється інформація, яка належить до державних інформаційних ресурсів. Така інформація не підлягає поширенню та передачі іншим особам, крім випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до пункту 1 розділу ІII Положення №676 інформаційними ресурсами системи ІПНП є інформація, що утворена в процесі діяльності поліції та використовується для формування:
- для наповнення та підтримки в актуальному стані баз (банків) даних, які входять до ЄІС МВС та визначені статтею 26 Закону України «Про Національну поліцію»;
- для формування баз даних у сфері управлінських відносин, необхідних для виконання покладених на поліцію повноважень;
- для формування баз даних, необхідних для забезпечення щоденної діяльності поліції, у сфері трудових відносин, фінансового забезпечення, документообігу.
Пунктом 4 цього розділу визначено, що порядок формування та використання інформаційних ресурсів системи «ІПНП» регулюється окремими нормативно-правовими актами МВС або організаційно-розпорядчими актами Національної поліції України із дотриманням вимог законодавства України.
Відповідно до пункту 1 розділу ІV Положення №676 розпорядником системи «ІПНП» є Національна поліція України.
Відповідно до пункту 2 розділу IV Положення №676 адміністратором системи «ІПНП» є уповноважений структурний підрозділ апарату центрального органу управління Національної поліції України.
Відповідно до пункту 4 розділу IV Положення №676 користувачами системи «ІПНП» є:
посадові особи органів (підрозділів) поліції, яким в установленому порядку надано відповідні права доступу до інформації в системі «ІПНП»;
уповноважені посадові особи суб`єктів ЄІС МВС, яким в установленому порядку надано відповідні права доступу до інформації в ЄІС МВС.
Порядок ведення в центральному органі управління поліції, територіальних (у тому числі міжрегіональних) органах поліції автоматизованого обліку виявлених адміністративних правопорушень визначений Інструкцією з автоматизованого обліку адміністративних правопорушень, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04 липня 2016 року №595 (далі – Інструкція №595).
Вказана Інструкція була чинною на час складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу II цієї Інструкції автоматизований облік адміністративних правопорушень здійснюється в інтегрованій інформаційно-пошуковій системі на підставі протоколів (постанов), складених (винесених) уповноваженими на те посадовими особами Національної поліції.
Відомості про виявлене адміністративне правопорушення вносяться до електронної картки про адміністративне правопорушення, наведеної в додатку до цієї Інструкції.
Разом з тим, наказом Міністерства внутрішніх справи України від 13 березня 2023 року №180, затверджено Інструкцію з формування та ведення інформаційної підсистеми «Адміністративна практика» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 02 травня 2023 року за №727/39783 (далі – Інструкція). 
Ця Інструкція визначає порядок формування та ведення в центральному органі управління поліції, територіальних (у тому числі міжрегіональних) органах поліції (далі - орган (підрозділ) поліції) інформаційної підсистеми «Адміністративна практика» (далі - ІП «Адмінпрактика») інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП), призначеної для забезпечення формування поліцією інформаційних ресурсів щодо автоматизованого обліку адміністративних правопорушень, крім адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, та порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, у тому числі зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) (далі - адміністративні правопорушення), та осіб, які їх вчинили (пункт 1 Інструкції).
Метою ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП є автоматизація процесів обробки органами (підрозділами) поліції інформації про адміністративні правопорушення та осіб, які їх вчинили, здійснення перевірки особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, на наявність (відсутність) даних про повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке на особу було накладено адміністративне стягнення, аналізу стану застосування законодавства України про адміністративні правопорушення органами (підрозділами) поліції та формування статистичної звітності (пункт 3 Інструкції).
Аналіз вищевказаних правових норм дає підстави для висновків, що ІП «Адмінпрактика» та ІПНП це інформаційні бази даних Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції.
Відомості в цих інформаційних базах даних використовуються для автоматизації процесів обробки інформації про адміністративні правопорушення.
Тим часом, пунктом 9 розділу II Інструкції №595 передбачено, що знімаються з автоматизованого обліку адміністративні правопорушення стосовно осіб, щодо яких було розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення, у разі закриття провадження відповідно до статті 247 КУпАП.
Зняття з обліку адміністративних правопорушень, вчинених особами, яких притягнуто до адміністративної відповідальності за їх вчинення, а також яких звільнено від адміністративної відповідальності за іншими підставами, здійснюється у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення або якщо після закінчення строків особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню, згідно зі статтями 38, 39 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Отже, вищенаведеними нормами не передбачено можливості та механізму видалення інформації з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Національної поліції України.
У той же час, передбачено обов`язок уповноваженого органу вносити відомості у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, спливом строків, після закінчення яких особа вважається такою, що не піддана адміністративному стягненню, а також обов`язок уповноваженого органу знімати з автоматизованого обліку адміністративні правопорушення стосовно осіб, щодо яких було розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення, у разі закриття провадження відповідно до статті 247 КУпАП.
Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові №240/14777/22 від 27 червня 2023 року.
Як встановлено судом вище, підставою внесення до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відомостей щодо Калюховича В.М. є складений УПП у Волинській області ДПП протокол №АП 2/452958 від 03 листопада 2016 року про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 130 КУпАП.
Відповідно до інформації, зазначеної в листі Нововолинського міського суду Волинської області №03-13/50/2025 від 22 травня 2025 року, в 2016 році до суду не надходила і не розглядалася адміністративна справа відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.7). 
Окрім того, з наданого на запит представника позивача листа Відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області від 02 червня 2025 року №82876-2025 вбачається, що надати інформацію про надходження до Відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області адміністративних матеріалів, складених відносно громадянина ОСОБА_1 за №11242 від 07 листопада 2016 року не являється можливим, оскільки документи Відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області вилучені для знищення, як такі, що не мають культурної цінності та втратили практичне значення (Акт від 28 лютого 2022 року №770/52/1/01-2022) (а.с.8).
Таким чином, у ході розгляду справи судом не встановлено та відповідачем не надано доказів стосовно обґрунтованості перебування у інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відомостей щодо ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №АП 2/452958 від 03 листопада 2016 року, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, з огляду спливу строків, визначених у статті 38 КУпАП для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Так, згідно з підпунктом 40 пункту 4 Положення про національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року №877, Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань у межах інформаційно-аналітичної діяльності формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, користується базами (банками) даних МВС та інших державних органів, здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу, а також оброблення персональних даних у межах повноважень, передбачених законом.
У рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Rysovskyy v. Ukraine» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб («Beyeler v. Italy», «Oneryildiz v. Turkey», «Megadat.com S.r.l. v. Moldova», «Moskal v. Poland»). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Lelas v. Croatia» і «Toscuta and Others v. Romania») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають особисті інтереси («Oneryildiz v. Turkey», та «Beyeler v. Italy»).
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Lelas v. Croatia»).
У рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 2 названого Кодексу, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Завдання судочинства досягаються шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі Конвенція), відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Одночасно, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Отже, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Так, у ході судового розгляду не встановлено обґрунтованих підстав знаходження у інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інформації щодо ОСОБА_1 згідно із протоколом №АП 2/452958 від 03 листопада 2016 року про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 130 КУпАП.
Таким чином, з метою відновлення прав позивача та застосовуючи принцип «належного урядування», суд уважає обґрунтованими вимоги позивача у наведеній частині та необхідності зобов`язання Департамент патрульної поліції Національної поліції України зняти з автоматизованого обліку адміністративних правопорушень інформацію стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП згідно протоколу №АП 2/452958 від 03 листопада 2016 року.
Застосування такого способу захисту та відновлення порушених прав, інтересів позивача відповідає вимогам чинного законодавства і є найбільш ефективним.
В даному випадку, зняття з автоматизованого обліку адміністративних правопорушень інформації стосовно ОСОБА_1 мало б відбутись через рік із дати вчинення адміністративного правопорушення, проте установивши, що від дати складення протоколу №АП 2/452958 від 03 листопада 2016 року пройшло більше ніж 9 років, відповідачем 2 такого зняття не здійснено.
На підтвердження ефективності обраного судом способу захисту прав та інтересів позивача також вказують положення Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми «Адміністративна практика» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 березня 2023 року №180, яка набрала чинності 16 травня 2023 року та є діючою на час вирішення даного спору і ухвалення судом рішення.
Так, пункт 2 розділу IV вказаної Інструкції передбачає, що інформація, яка внесена до ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП, після зняття з обліку автоматично знеособлюється, а саме вилучаються відомості про:
- прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, дата і місце його народження, місце проживання (перебування) (країна, область, район, населений пункт, вулиця, номер будинку, корпус, квартира);
- документ, що посвідчує особу.
Знеособлення зазначених відомостей здійснюється шляхом їх видалення, що виключає подальшу можливість поновлення таких відомостей.
Таким чином, зобов`язанням суб`єкта владних повноважень зняти з автоматизованого обліку адміністративних правопорушень, внесені відносно позивача відомості у повній мірі забезпечується ефективний судовий захист.
При вирішенні спору в частині позовних вимог до УПП у Волинській області ДПП, суд враховує наступне.
Відповідно до пункту 1 розділу ІV Положення №676 розпорядником системи ІПНП є Національна поліція України. Відповідно до пункту 2 розділу IV Положення №676 адміністратором системи «ІПНП» є уповноважений структурний підрозділ апарату центрального органу управління Національної поліції України. 
Відповідно до пункту 4 розділу IV Положення №676 користувачами системи «ІПНП» є: посадові особи органів (підрозділів) поліції, яким в установленому порядку надано відповідні права доступу до інформації в системі «ІПНП»; уповноважені посадові особи суб`єктів ЄІС МВС, яким в установленому порядку надано відповідні права доступу до інформації в ЄІС МВС.
Таким чином, УПП у Волинській області ДПП не наділене правом самостійно вилучати (фізично видаляти або знімати) дані з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», а відтак у задоволенні позовних вимог до нього належить відмовити.
Отже, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Позивач при поданні адміністративного позову сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 10 листопада 2025 року №1.394180221.1(а.с.3).
Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1211,20 грн. 
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції (43006, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Залізнична, будинок 15), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи 40108646), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сервісний Центр МВС України №0744 в місті Нововолинськ (45401, Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Сокальська, будинок 1А, ідентифікаційний код юридичної особи 08670467) про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України зняти з автоматизованого обліку адміністративних правопорушень інформацію стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до протоколу №АП 2/452958 від 03 листопада 2016 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судові витрати в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк