Справа № 204/4598/26
Провадження № 3/204/816/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Дружинін К.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює директором ТОВ «Сархош», зареєстрованого та проживаючого у кв. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Чечелівського районного суду міста Дніпра надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії № 75 від 20 січня 2026 року зазначено, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без наявності дозвільних документів, а саме 12.01.2026 року о 15 годині 20 хвилин, в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідних ліцензій, чим порушено ст. 16 Закону України від 18.06.2024 року № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.
На адресу суду від представника ОСОБА_1 , адвоката Лисенко І.С., надійшло клопотання про закриття провадження по справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_1 мав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (реєстраційний номер 04660308202402190, дата реєстрації - 18.04.2024, термін дії ліцензії з 25.04.2024 по 25.04.2025) та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (реєстраційний номер 04660311202402450, дата реєстрації - 18.04.2024, термін дії ліцензії з 25.04.2024 по 25.04.2025). З метою продовження законної діяльності та у тому числі продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, Особою було сплачено черговий платіж за ліцензії: алкогольні напої (платіжна інструкція № 1680 від 17.03.2025) у розмірі 6 000 грн. відповідно за 2 квартали (період з 03.04.2025 - 04.07.2025 - перший квартал та період з 03.07.2025 - 03.10.2025 другий квартал відповідно);- тютюнові вироби (платіжна інструкція № 1692 від 24.03.2025) у розмірі 2 800 грн. відповідно за 4 квартали (період з 03.04.2025 по 03.04.2026). На той час, враховуючи положення ст. 52 Закону №3817-ІХ та розмір мінімальної заробітної плати у 2025 році: Розмір річної плати за ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями у 2025 році становив 1,5 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року. З урахуванням того, що мінімальна заробітна плата у 2025 році становила 8000 грн, то річна плата складала 12 000 грн за кожний реєстратор розрахункових операцій, або 3 000 грн щоквартально. Розмір річної плати за ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами становив 0,35 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року. Отже, у 2025 році річна плата складала 2 800 грн за кожний реєстратор розрахункових операцій, або 700 грн щоквартально. Таким чином, Особою було завчасно внесено платіж за 2 квартали (роздрібна торгівля алкогольними напоями) та платіж за 4 квартали (роздрібна торгівля тютюновими виробами). Особою були з 03.04.2025 отримано нові безстрокові ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (дата реєстрації 25.03.2025, реєстраційний № ліцензії: 04620308202501956) та роздрібну торгівлю тютюновими виробами (дата реєстрації 25.03.2025, реєстраційний № ліцензії: 04620311202501528). У відповідних витягах з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах відображені платежі Особою у розмірі 6 000 грн. та 2 800 грн. відповідно. Отже, орган ліцензування достеменно знав про факт оплати  ОСОБА_1 за 2 квартали (алкогольні напої) та 4 квартали (тютюнові вироби), але все одно прийняв незаконне рішення про припинення ліцензій, після чого провів перевірку, нарахував податковий борг, а тепер подав до суду на притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. З метою продовження законної діяльності та недопущення зазнання бізнесом збитків через період простою у зв`язку з припиненням продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, Особа був вимушений повторно сплатити та отримати нові ліцензії, незважаючи на неправомірність рішення щодо припинення старих. Таким чином, Особа 07.07.2025 здійснив чергові платежі та сплатив 3 000 грн. та 700 грн. відповідно за отримання нових ліцензій (платіжні інструкції № 1829 та № 1830 та подав заяви від 08.07.2025 щодо отримання ліцензій. Рішенням органу ліцензування за № 473 від 08.07.2025 ліцензії надані Особі, строк дії ліцензій з 17.07.2025 (реєстраційний номер ліцензії - 04360318202500286 - роздрібна торгівля алкогольними напоями) (реєстраційний номер ліцензії – 0436032020500198 - роздрібна торгівля тютюновими виробами). Після цього Особа продовжував здійснювати законну господарську діяльність згідно нових ліцензій та вчасно сплачувати чергові внески. Таким чином, Особа зазнав додаткових збитків через необхідність повторної сплати за ліцензії, відповідні кошти йому і на цей час органом ліцензування не повернуто. У період з 12.01.2026 по 20.01.2026 податковою здійснено перевірку Особи та як результат винесено Акт (довідку) від 20.01.2026 та складено два протоколи № 75 та №76 від 20.01.2026 про адмінстративне порушення, які є предмет цього судового розгляду. Крім того, зазначаємо, що жодної майнової шкоди не було заподіяно ані громадянам України, ані державі, бо передбачені законодавством платежі за вказаний вид діяльності, були вчасно сплачені Особою до державного бюджету. Тобто, порушень суспільних відносин у сфері провадження господарської діяльності не відбулось, так як необхідна реєстрація діяльності, а також сплата за ліцензії Особою здійснена. На даний час, Особа продовжує здійснювати правомірну господарську діяльність та має всі необхідні ліцензії для цього.
Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Приписами ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без наявності дозвільних документів, а саме без ліцензії. Однак, представником ГУ ДПС у Дніпропетровській області долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного реєстру ліцензіантів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах (щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі, алкогольними напоями сидром та перрі (без доданих спирту), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах), який сформовано 06.10.2025 року, системний порядковий номер запису № 205114, у якому зазначено, що ліцензія діє з 17.07.2025 року, дата закінчення строку порожня. Тобто, податковою службою долучено до матеріалів справи документи, які спростовують обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, зокрема, повинні бути зазначені наступні обставини: протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер); всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності.
Однак, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення № 75 від 20 січня 2026 року дані обставини не зазначені, а надані на підтвердження обставин, у протоколі про адміністративне правопорушення докази є неналежними та недостатніми.
Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Наведені норми законодавства та правові позиції закріплюють те, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.
Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КУпАП України.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу органу правосуддя, як незалежного арбітра, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно із приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Дані, що викладено в протоколі про адміністративне правопорушення, спростовані належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, суд позбавлений можливості за відсутності належних, об`єктивних та допустимих доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, встановити винність чи невинність особи у вчинені адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим, відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 247, 268, 283-285, 287, 289 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП – закрити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Суддя          К.М. Дружинін