Справа № 675/142/26 
Провадження № 2/675/439/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
(ЗАОЧНЕ)
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" травня 2026 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої – судді Янішевської О. С., секретаря судового засідання Король К. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В:
05 лютого 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи це тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі – ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та відповідачкою 25 березня 2025 року був укладений Договір кредитної лінії № 8643544, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 5000,00 грн строком на 360 днів на умовах повернення кредиту в кінці строку кредитування та сплати нарахованих за користування кредитом відсотків. Згідно з пп. 2.1 Кредитного договору, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Згідно з пп. 10.1 кредитного договору, підписанням цього договору відповідачка підтверджує, що ознайомилася на сайті кредитодавця https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо кредитодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України. А також погодилася, що до моменту підписання договору вивчила умови договору та правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlickСredit», що розміщені на веб-сайті https://clickcredit.ua/informaciya (надалі – Правила), а його зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши відповідачці обумовлену суму кредиту, тоді як відповідачка ОСОБА_1 свої обов`язки перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не виконала, суму кредиту, нараховані відсотки за користування кредитом та комісію за надання кредиту не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 19413,50 грн, яка складається з: 5000,00 грн – заборгованості за основною сумою боргу; 3610,00 грн –заборгованості за відсотками; 9941,00 грн – неустойки; 862,50 грн – комісії за надання кредиту.
27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 27/03/25, згідно умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 8643544 від 25 березня 2025 року. 
Згідно витягу з Реєстру боржників № 9 від 25 липня 2025 року відповідно до договору факторингу № 27/03/25 позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 8643544 від 25 березня 2025 року у сумі 19413,50 грн. 
Таким чином, позивач зазначає, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики на загальну суму 19413,50 грн, просить стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості та судові витрати. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без участі представника позивача, просив позов задовольнити у повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. 
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання за повторним викликом не з`явилася.
Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається з відповіді № 2326570 від 10 лютого 2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване у АДРЕСА_1 . 
Надіслані ОСОБА_1 судові повістки на 09 березня 2026 року, на 15 квітня 2026 року та на 21 травня 2026 року були вручені відповідачці, що підтверджується підписом відповідачки в бланках рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. 
У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 21 травня 2026 року. 
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Як встановлено судом, 25 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою укладений Кредитний договір № 8643544, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 5000,00 грн строком на 360 днів на умовах повернення кредиту в кінці строку кредитування та сплати нарахованих за користування кредиту відсотків, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями вказаного договору, паспорту споживчого кредиту, перевіркою ідентифікації відповідачки. 
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши відповідачці обумовлену суму кредиту, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями довідки про переказ коштів, розрахунку заборгованості. 
Відповідачка ОСОБА_1 свої обов`язки перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не виконала, суму кредиту, нараховані відсотки за користування кредитом та комісію за надання кредиту не повернула, внаслідок чого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нарахувало відповідачці заборгованість в сумі 19413,50 грн, яка складається з: 5000,00 грн – заборгованості за основною сумою боргу; 3610,00 грн –заборгованості за відсотками; 9941,00 грн – неустойки; 862,50 грн – комісії за надання кредиту. 
27 березня 2025 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 27/03/25, згідно умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 8643544 від 25 березня 2025 року, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями договору, додаткової угоди № 6, акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників № 9, витягу з Реєстру Боржників № 9, платіжної інструкції № 746 від 31 липня 2025 року про плату за відступлення права вимоги. 
Згідно витягу з Реєстру боржників № 9 від 25 липня 2025 року відповідно до договору факторингу № 27/03/25 позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 8643544 від 25 березня 2025 року у сумі 19413,50 грн, яка складається з: 5000,00 грн – заборгованості за основною сумою боргу; 3610,00 грн –заборгованості за відсотками; 9941,00 грн – неустойки; 862,50 грн – комісії за надання кредиту. 
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).
Згідно змісту ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Отже, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі.
Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Оскільки договір про надання позики підписаний ОСОБА_1 шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та відповідачкою не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Відповідно до ст. ст. 611, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено ст. 549 ЦК України.
Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною 2 ст. 517 ЦК України визначено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Таким чином, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримала у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», позику, суму якої вчасно не повернула, відзиву на позов не подала, жодних доказів, які б спростовували доводи позивача або доводили факт погашення заборгованості, суду не надала, а тому з неї на користь правонаступника кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», - ТОВ «ФК «ЄАПБ» належить стягнути заборгованість в розмірі 5000,00 грн, заборгованість за відсотками 3610,00 грн, комісію за надання позики 862,50 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки неустойки за невиконання та/або неналежне виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, суд зазначає наступне.
Позивачем нараховано 9941,00 грн боргу по неустойці.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася. Востаннє дія воєнного стану в Україні продовжена Указом Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 342/2026 від 27 квітня 2026 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4857-IX від 28 квітня 2026 року.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває з 24 лютого 2022 року на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нараховано неустойку за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором в цей період, законні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача 9941,00 грн неустойки відсутні.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлений з ціною 19413,50 грн і задоволено на суму 9472,50 грн, тобто на 48,80% (9472,50х100:19413,50). Таким чином, з  ОСОБА_1 на корить ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути 1299,22 грн. (2662,40х48,80%) судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 207, 525, 526, 530, 549, 625, 628, 638, 629, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місце знаходження 07400, м. Бровари Броварського району Київської області, вул. Лісова, буд. 2, ЄДРПОУ 35625014) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути з до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місце знаходження 07400, м. Бровари Броварського району Київської області, вул. Лісова, буд. 2, ЄДРПОУ 35625014, IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за Кредитним договором № 8643544 від 25 березня 2025 року в розмірі 9472,50 грн, яка складається з: 5000,00 грн – заборгованості за основною сумою боргу; 3610,00 грн – заборгованості за відсотками; 862,50 грн – комісії за надання кредиту; судові витрати в сумі 1299 (одна тисяча двісті дев`яносто дев`ять) грн 22 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Ізяславським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя: О. С. Янішевська