Справа № 676/8327/25
Номер провадження 2-а/676/16/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 травня 2026 року м. Кам`янець-Подільський 

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької област в складі:
головуючої судді Гладій Л.М.,
за участі секретаря судового засідання Сенчишеної Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - 

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Романов В.І. звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА № 5958621 від 17.10.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що його довіритель, ОСОБА_1 24.10.2025 року отримав копію постанови серії ЕНА № 5958621 від 17.10.2025 року, складену поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП сержантом поліції Гупряк Д.М. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 о 16:57:36 год. 17.10.2025 року в с. Міцівці на 235 км 500 м. керуючи ТЗ рухався в межах населеного пункту с. Міцівці на А/Д Н-03 235 км 500 м. зі швидкістю 85 км/год. при максимальній дозволеній швидкості руху 50 км/год. Швидкість вимірювалась приладом LTI 20/20 TruCAM II ІС008385 І, чим порушив п.12.4 ПДР України - порушення швидкості в населених пунктах». Натомість, його довіритель категорично стверджує, що у вказаний у вищевказаній постанові час та у зазначеному інспектором місці, транспортним засобом FIAT DOBLO д.н.з. НОМЕР_1 , який на той момент перебував у його власності (продав тиждень назад), він не керував. Так, близько 17 год. 17.10.2025 року він знаходився в приміщенні з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області по вул. Заводській, буд.6-а в м. Кам`янці-Подільський Хмельницької області, куди був викликаний повідомленням до сержанта поліції Гупряк Д.М. для розгляду справи про притягнення його до якоїсь адміністративної відповідальності (копію повідомлення додаю та це підтверджується відміткою у Книзі обліку відвідувачів про перебування осіб у вказаній установі). Будь-яких доказів про вчинення адміністративного правопорушення не надали. Він просив працівників поліції надати дані з приладу ТruСАМ, на якому зафіксовано якесь правопорушення, на що йому було відмовлено. ОСОБА_1 є ветераном війни - учасником бойових дій, інвалідом ІІІ гр., незважаючи на вказане, посадовці вказаного відділу поліції не захотіли розмовляти та повідомили що рішення направлять поштою. В подальшому, ознайомившись із постановою вважає, що текст викладений працівником поліції в постанові не відповідає обставинам, які були насправді. Так, в постанові не зазначено, чим підтверджується факт вчинення саме ним адміністративного правопорушення. Будь-яких доказів зазначеного, зокрема відео, свідки відсутні. В описовій частині постанови зазначено, що водій керуючи ТЗ рухався в межах населеного пункту с. Міцівці, однак не зазначено прізвище та марку транспортного засобу. Окрім того, не зазначено що він здійснював рух якоюсь автомобільною дорогою та в якомусь напрямку та не вказано дорожній знак населеного пункту, в якому районі, області, країні. Також не вказана марка, серійний номер камери, за допомогою якої відбулася фіксація та відсутнє посилання на Інтернет-сайт, де можна ознайомитися із зображеннями про порушення, чим порушено вимоги ст.283 КУпАП. Разом із цим, зазначає, що його довірителю не були роз`яснені права, не надано можливість ознайомитись з матеріалами справи, не дозволили дати письмові пояснення, не надали докази, що саме ОСОБА_1 порушив ПДР, не дали права заявляти клопотання та всупереч вимогам ст.268 КУпАП не надали змоги скористатись допомогою адвоката. Зазначає, що працівники поліції вимірюють швидкість руху приладами, які не закріплені стаціонарно, адже прилади мають бути розміщені стаціонарно вбудованим способом, а створена відеофіксація правопорушення «з рук» щодо швидкості руху не може братись судом до уваги під час розгляду справи в суді. Отже, оскаржувана постанова, не містить достатніх відомостей про факт належної фіксації допущеного правопорушення належно встановленим технічним приладом. З огляду на викладене, вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки його довіритель правила дорожнього руху України не порушував, тому просить її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу такого правопорушення, а також звільнити його від сплати судового збору, як ветерана війни - учасника бойових дій.
Представник відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Нікольчук Н. направила Відзив, в якому зазначила, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, доводи ґрунтуються на суб`єктивній думці, отже є юридично неспроможними, а співробітник патрульної поліції Хмельницької області розглядаючи дану справу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, тому в задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.
В судовому засіданні 27.04.2026 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Романов В.І. позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Дідур І.І. в судовому засіданні 27.04.2026 року позо не визнав і просив відмовити в його задоволенні.
Суд, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали адміністративної справи, а також докази по справі, встановив наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідальність за перевищення швидкості під час керування транспортним засобом передбачено ч.1 ст.122 КУпАП.
Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Вказані права виникають з часу, коли посадова особа вирішує питання про доцільність складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У силу ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
При цьому, в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Адміністративна відповідальність та процедура притягнення до відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності закріплений в ст.62 Конституції України (презумпція невинуватості), у силу якого ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З дослідженого під час судового розгляду відеозапису події судом встановлено, що наданий відеозапис містить лише запис розгляду справи про адміністративне правопорушення, де позивач заперечує свою винуватість у його вчиненні. Натомість доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем і перевищення ним швидкості не надано. Так в матеріалах справи є лише скріншот з запису з приладу «Туркан», на якому зображено автомобіль і темна фігура водія, в якому неможливо впізнати позивача.
Інших доказів, які свідчили про керування ОСОБА_1 автомобілем і перевищення ним швидкості суду не надано, а на запитання суду представник відповідача повідомив, що не може надати інших доказів, в тому числі і відеозапису події, оскільки такий не зберігся. 
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.
Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа № 338/1/17).
Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним, через що підлягає до задоволення, тому постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно позивача підлягає скасуванню за недоведеністю в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення, а справа про притягнення до адміністративної відповідальності позивача - закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, - 
У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 5958621 від 17.10.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 скасувати., провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Сьомого апеляційного адміністративного суду з дня складання повного судового рішення.

Текст рішення складено 01.05.2026 року. 

Суддя Л.М. Гладій