ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"16" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/1298/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Найфлейша В.Д., 
при секретарі судового засідання Дурович А.А. 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №916/1298/26 
за позовом: Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” в особі відокремленого підрозділу – Одеської філії Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна пл., 1, ЄДРПОУ 38727770)
до відповідача: ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ТРАНС - ОЙЛ" (65003, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ МИКОЛИ ГЕФТА, будинок 2-А, ЄДРПОУ 31253737)
про стягнення 23254,65грн.

Представники сторін:
Представник позивача - Полубоярова К.В. (зал ) - самопредставництво

ВСТАНОВИВ:
Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу – Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ТРАНС - ОЙЛ" про стягнення.
Ухвалою суду від 13.04.2026р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1298/26 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Копія ухвали суду від 13.04.2026р. направлена на юридичну адресу відповідача - ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ТРАНС - ОЙЛ" (65003, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ МИКОЛИ ГЕФТА, будинок 2-А, ЄДРПОУ 31253737) та повернута 22.04.2026 з відміткою «адрес відсутній за вказаною адресою».
Суд зазначає, що згідно ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТРАНС - ОЙЛ" було належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі №916/1298/26.
Натомість, відзивів чи заперечень на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.
Відповідач у призначене на 16.06.2026р. судове засідання не з`явився. Причини неявки суду невідомі.
Представник позивача просила задовольнити позов у повному обсязі.
16.06.2026р. в судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши представника позивача, суд встановив:
Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.06.2025р. у справі №916/1623/25 (суддя Желєзна С.П.) було задоволено позов та стягнуто з приватного підприємства «Транс-ойл» /65003, м. Одеса, вул. Миколи Гефта, 2-А; ідентифікаційний код 31253737/ на користь державного підприємства «Адміністрація морських портів України» /01135, м. Київ, пр. Берестейський, буд.14; ідентифікаційний код 38727770/ в особі Одеської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» /65026, м. Одеса, Митна площа, 1; ідентифікаційний код 38728457/ суму основного боргу у розмірі 24 593,12 грн /двадцять чотири тисячі п`ятсот дев`яносто три грн 12 коп./, пеню у розмірі 2 344,47 грн /дві тисячі триста сорок чотири грн 47 коп./, 3% річних у розмірі 283,35 грн /двісті вісімдесят три грн 35 коп./, збитки від інфляції у розмірі 1 419,47 грн /одна тисяча чотириста дев`ятнадцять грн 47 коп./, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн /три тисячі двадцять вісім грн 00 коп./.
В порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором про встановлення сервітуту №КД-9816 від 24.11.2006 ПП «Транс-ойл» не було внесено плати за користування майном протягом періоду з червня 2024 року до січня 2025 року у загальному розмірі 24 593,12 грн.
Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
16.07.2025р. на примусове виконання рішення господарського суду Одеської області від 18.06.2025 по справі №916/1623/25, яке набрало законної сили 11.07.2025, видано наказ.
Предметом позову у даній справі є стягнення з ПП «Транс-ойл» плати за договором про встановлення сервітуту №КД-9816 від 24.11.2006 за період з серпня 2025 року по січень 2026 року у загальному розмірі 20 614,09 грн.
На підтвердження заявленого розміру заборгованості позивачем додано до матеріалів справи наступні акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № 440048 від 31.08.2025 за серпень 2025 року на суму 3 393,58 грн. з ПДВ, № 440054 від 30.09.2025 за вересень 2025 рокуна суму 3 403,75 грн з ПДВ, № 440060 від 31.10.2025 за жовтень 2025 року на суму 3 434,39 грн з ПДВ, № 440066 від 30.11.2025 за листопад 2025 року на суму 3 448,13 грн з ПДВ, № 440071 від 31.12.2025 за грудень 2025 року на суму 3 455,03 грн з ПДВ, № 440004 від 31.01.2026 за січень 2026 року на суму 3 479,21 грн з ПДВ, складені ДП «АМПУ», які з боку ПП «Транс-ойл» підписані не були.
При цьому, ДП «АМПУ» були виставлені відповідачу наступні рахунки для сплати ПП «Транс-ойл» сервітуту за договором №КД-9816 від 24.11.2006: за серпень 2025 року - рахунок № 440048 від 09.09.2025 на суму 3 393,58 з ПДВ, за вересень 2025 року - рахунок № 440054 від 10.10.2025 на суму 3 403,75 грн з ПДВ, за жовтень 2025 року - рахунок № 440060 від 11.11.2025 на суму 3 434,39 грн з ПДВ, за листопад 2025 року - рахунок № 440066 від 10.12.2025 на суму 3 448,13 грн з ПДВ, за грудень 2025 року - рахунок № 440071 від 31.12.2025 на суму 3 455,03 грн з ПДВ, за січень 2026 року - рахунок № 4400000004 від 11.02.2026 на суму 3 479,21 грн з ПДВ.
Згідно наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень виставлені позивачем рахунки-фактури за серпень, жовтень 2025 року були вручені ПП «Транс-ойл» у відділенні поштового зв`язку; направлені на адресу відповідача рахунок та акти за вересень 2025 року, січень 2026 року були повернуті з відміткою «адресат відсутній», рахунок та акти за листопад 2025р. були повернуті з відміткою «невірна адреса».
Листом від 06.01.2026 №20/19-03-14/Вих 06.01.2026, а також претензією від 06.02.2026 №310/19-03-14/Вих ДП «АМПУ» повідомляло ПП «Транс-ойл» про наявність у відповідача заборгованості за договором №КД-9816 від 24.11.2006. Проте, направлені та вручений відповідачу лист та претензія були залишені останнім без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду з даними позовними вимогами.
Відповідно до ст. 401 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).
Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Договором №КД-9816 від 24.11.2006 було встановлено для ПП «Транс-ойл» сервітут без визначення строку його дії, а також передбачено обов`язок відповідача вносити плату за користування майном.
Додатковою угодою від 11.02.2014 до Договору №КД-9816 від 24.11.2006, зокрема, внесено зміни до п.4.2. Договору, згідно якого користувач зобов?язується здійснювати оплату за сервітут у розмірі, встановленому пунктом 4.1 цього Договору, у строк не пізніше 10 числа кожного місяця, наступного за звітним. Плата за сервітут у звітному місяці розраховується шляхом коригування плати за попередній місяць на індекс інфляції звітного місяця. У разі, якщо індекс інфляції звітного місяця менше 100%, то плата з а сервітут у звітному місяці приймається рівною попередньому місяцю.
Положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
В порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором про встановлення сервітуту №КД-9816 від 24.11.2006 ПП «Транс-ойл» не було внесено плати за користування майном протягом періоду з серпня 2025 року по січень 2026 року у загальному розмірі 20 614,09 грн.
Судом враховано, акти здачі - приймання робіт (надання послуг) за період з серпня 2025 року по січень 2026 року відповідачем підписані не були. Проте виконання обов`язку з внесення плати за користування майном за змістом договором №КД-9816 від 24.11.2006 не залежить від підписання між сторонами відповідних актів, оскільки підставою для внесення платежу є виставлений позивачем рахунок.
ДП «АМПУ» було належним чином виконано обов`язок в частині виставлення та направлення на адресу ПП «Транс-ойл» рахунків за період з серпня 2025 року по січень 2026 року. Водночас, незважаючи на вказану обставину, грошові зобов`язання відповідачем за договором №КД-9816 від 24.11.2006 виконані не були.
З огляду на викладене вище, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів внесення відповідачем плати за користування майном за період з серпня 2025 року по січень 2026 року, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених ДП «АМПУ» позовних вимог в цій частині позову шляхом присудження до стягнення з ПП «Транс-ойл» суми основного боргу у розмірі 20 614,09 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З посиланням на приписи ст. 625 ЦК України позивачем було заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 192,12 грн, інфляційні втрати - 469,92 грн., які були нараховані за кожним рахунком окремо до 19.03.2026.
Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, що має наслідком задоволення вимог ДП «АМПУ» в цій частині позову шляхом присудження до стягнення з ПП «Транс-ойл» 3% річних у розмірі 192,12 грн, збитків від інфляції у розмірі 469,92 грн.
Крім того, позивачем нараховано пеню в сумі 1958,72 грн.
Відповідно до п. 5.2 Договору про встановлення сервітуту №КД-9816 від 24.11.2006 у разі порушення строків оплати, встановлених цим договором, Користувач несе відповідальність у вигляді сплати неустойки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення виконання грошових зобов`язань, від суми, що підлягає оплаті, за кожний день прострочення.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, що має наслідком задоволення вимог ДП «АМПУ» в цій частині позову шляхом присудження до стягнення з відповідача пені у розмірі 1958,72 грн.
Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Підсумовуючи вищезазначене, господарський суд доходить висновку про правомірність задоволення заявленого державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» позову шляхом присудження до стягнення з приватного підприємства «Транс-ойл» суми основного боргу у розмірі 20 614, 09 грн., пені - 1958, 72 грн, 3% річних – 192, 12 грн, інфляційних втрат – 469, 92 грн.
Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-
УХВАЛИВ:
1. Позов Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” в особі відокремленого підрозділу – Одеської філії Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” (адміністрація Одеського морського порту) до відповідача ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ТРАНС - ОЙЛ" про стягнення 23254,65грн.– задовольнити повністю.
2. Стягнути з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ТРАНС - ОЙЛ" (65003, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ МИКОЛИ ГЕФТА, будинок 2-А, ЄДРПОУ 31253737) на користь Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” в особі відокремленого підрозділу – Одеської філії Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна пл., 1, ЄДРПОУ 38727770) 23 254 (двадцять три тисячі двісті п`ятдесят чотири) грн. 65 коп., з яких: сума основної заборгованості – 20 614 (двадцять тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 09 коп., пеня – 1978 (тисяча дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 72 коп., 3% річних – 192 (сто дев`яноста дві) грн. 12 коп., інфляційні втрати – 469 (чотириста шістдесят дев`ять) грн. 92 коп., а також судовий збір в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Наказ видати. 
Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 19 червня 2026 р.

Суддя В.Д. Найфлейш