Справа № 175/11402/25

Р І Ш Е Н Н Я 
 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2026 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді - Бенца К.К.
при секретарі – Майор Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» в особі директора Наваренко В.Г. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ :
Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» в особі директора Наваренко В.Г. звернулося до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2025 року дану справу за підсудністю передано до Шевченківського районного суду міста Дніпра.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 01.01.2026 року дану справу за підсудністю передано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 23.12.2021 року АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 уклали угоду N? 002/13366283-SP. Відповідно до угоди банк надає позичальнику грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту 100 000 грн.; тин кредиту кредитна лінія: процента ставка за користування кредитом: 0,00 відсотків; строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією; цільове призначення кредиту - на споживчі потреби.
Згідно з умовами вищезазначеного договору, підписавши даний договір позичальник акцептував Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розмішена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua, на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов договору (з усіма змінами та доповненнями, які відбулися протягом дії цієї угоди); погодився з тим, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту, що надаються позичальнику у зв`язку із обраним пакетом послуг , кредитним продуктом і приєднанням до договору шляхом підписання цієї заяви-договору, встановлюється відповідно до умов договору та залежить від типу обраного ним пакету послуг та кредитного продукту.
Підписавши зазначену заяву-договір, позичальник підтвердив достовірність відомостей, відображених в заяві-договорі, підтвердив факт ознайомленості, обізнаності та розуміння Публічної пропозиції АТ "Таскомбанк" на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб зі всіма додатками до нього, надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку згідно внутрішніх нормативних документів банку та надав свою пряму безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту.
Вказує, що взяті на себе зобов`язання за кредитним договором банк виконав своєчасно і в повному обсязі надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. 
В той же час відповідач свої зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконав.
Позивач зазначає, що станом на 02.12.2024 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 59799,35 грн.
02.12.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» укладено договір факторингу на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором , укладеним між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем.
За таких обставин позивач змушений звернутися до суду за захистом порушених прав .
Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка перед позивачем по кредитному договору становить 59799,35 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_1 
21.04.2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що відповідач не погоджується з позовною заявою з огляду на наступне.
Звертає увагу суду на те, що оскільки оригінальні документи, такі як договір факторинг, акт прийому-передачі реєстру та сам реєстр є документами, що підписується всіма учасниками правочину, витяги з них, як їх частини, що стосується конкретного боржника, також мають бути підписані як від первісного кредитора так і від нового кредитора. Фактично додані копії документів надруковані позивачем та навіть не підписані його представником, - не відповідають, зокрема, вимогам щодо достовірності доказів, оскільки на підставі наданих позивачем копій відсутня можливість встановити дійсні обставини справи. а саме, чи дійсно права вимоги до відповідача були передані первісним кредитором до позивача згідно із договором факторингу та реєстру боржників.
Відсутність підписів первісного кредитора на витягу з реєстрів боржників не дає підстав вважати доведеним факт передачі права вимоги таким кредитором позивачу, тільки тому, що останній стверджує про таку передачу.
Зазначає, що також позивачем не надано доказів на підтвердження здійснення оплати за договором відступлення прав вимоги, оскільки документ наданий суду має ті ж самі недоліки, що вказані вище.
Окрім того зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження дійсного перерахунку кредитних коштів первісним кредитором на банківський рахунок відповідачки та позивачем не доведено фактичного користування відповідачкою кредитними коштами.
Окрім цього позивачем не надано на підтвердження надання кредитних коштів платіжних доручень, з яких вбачалося б, що первісним кредитором були здійснені перекази коштів відповідачці.
Відповідач вказує, що в матеріалах судової справи угода від 23.12.2021 р. між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 N? 002/13366283-SP відсутня.
З цього приводу заявляє, що угоди від 23.12.2021 р. між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 N? 002/13366283-SР та заяви-анкети (непосвідчена копія якої міститься в матеріалах справи) не укладала, як наслідок ні до яких умов договору про банківське обслуговування не приєднувалася, будь яких зобов`язань за кредитом на себе не брала.
З посиланням на викладене просила суд позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» залишити без задоволення, у позовних вимогах відмовити; Покласти на позивача судові витрати.
11.05.2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено що надані позивачем виписки по рахунку є доказами видачі кредиту на виконання своїх зобов`язань первісним кредитором у розумінні  вимог законодавства.
Вказує, що факт виконання умов договору факторингу від 02.12.2024 року підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників від 02.12.2024 року та платіжною інструкцією, за яким ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" перераховано на рахунок АТ "АЛЬФА-БАНК" зазначені у п. 4.2. договору факторингу суму грошових коштів.
Вказане свідчить про беззаперечний факт набуття Позивачем права вимоги до Відповідача за спірним кредитним договором.
З посиланням на викладене просив суд позовні вимоги задовольнити.
Виклад позицій сторін по справі:
У судове засідання представник позивача не зявився. Подав до суду заяву про проведення судового засідання без їх участі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово була повідомлена у встановленому законом порядку, надіслала до суду відзив на позовну заяву.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2025 року дану справу за підсудністю передано до Шевченківського районного суду міста Дніпра.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 01.01.2026 року дану справу за підсудністю передано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
23.03.2026 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Фактичні обставини справи встановлені судом:
Судом встановлено, що 23.12.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 підписано Заяву-анкету №1045092 щодо приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank.
Згідно пункту 1 цієї заяви ОСОБА_1 :
1.1. визнає, що при здійснені між нею та Банком подальшої електронної взаємодії через Мобільний додаток, всі правочини (у тому числі, але не виключно заяви на відкриття рахунків, угоди про отримання споживчого кредиту, угоди про розміщення вкладів, інші заяви, договори, угоди, листи, повідомлення, Розрахункові документи, тощо) можуть вчинятися:
-Банком з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та аналогу печатки Банку, зразок яких наведено в частині 1 Публічної пропозиції.
-нею з використанням Удосконаленого електронного підпису, що створюється відповідно до умов договору;
1.2. просить Банк надати їй наступні банківські, фінансові та інші послуги:
1.2.1. Надати електронні довірчі послуги, що включають створення її Удосконаленого електронного підпису на будь-яких правочинах та документах, що адресовані Банку або третім особам (які мають право використовувати мобільний додаток) та доступні (формуються) з використанням мобільного додатку. Для створення її Удосконаленого електронного підпису вона засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем
ОСОБА_1 підтверджує, що створений Удосконалений електронний підпис є аналогом її власноручного підпису та його накладення, що ініційоване неюю в Мобільному додатку буде мати рівнозначні юридичні наслідки з накладенням її власноручного підпису на правочини та документи складені на паперових носіях.
1.2.2. відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті України на її ім`я;
1.2.3 надати послугу кредитування рахунку та встановити ліміт кредитування рахунку у межах максимальної суми загального ліміту кредитування рахунку, що встановлений в тарифах та складає 100 000 гривень з урахуванням умов визначених в публічній пропозиції та тут.
Згідно п. 2 Заяви-анкети №1045092 ОСОБА_1 підтвердила, що перед підписання цієї Заяви-Анкети вона ознайомилася з публічною пропозицією разом з додатками, в т.ч але не виключно, Тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Паспортом споживчого кредиту, що розміщені на сайті Банку та Лединговій сторінці https://sportbank.com.ua/ посилання на примірник якої, разом з додатками вона отримала в Мобільному додатку «Sportbank» і з якою вона повністю згодна, зміст розуміє, положення якої зобов?язується неухильно дотримуватися. В цьому випадку датою відправлення Публічної пропозиції вважається дата, з якої в мобільному додатку стає доступним текст Публічної пропозиції. Проект цієї Заяви-Анкети та Публічна пропозиція був наданий їй Банком, та підписані нею Заява та Публічна пропозиція відповідають наданим проектам
Як вбачається з заяви №1045092 від 23.12.2021 року ОСОБА_1 підписала заяву - анкету 23.12.2021 року електронним підписом.
Як встановлено судом, 02.12.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу № НІ/11/25-Ф, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами .
Відповідно до п. 2.1 договору факторингу № НІ/11/25-Ф від 02.12.2024 в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі фактор зобов`язується передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступленя прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу тта інші дані зазначаються в реєстрі прав вимоги, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною цього договору.
02.12.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» підписано Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги договором факторингу №НІ/11/25-Ф від 02.12.2024 року.
Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, що є випискою з додатку до договору факторингу №НІ/11/25-Ф від 02.12.2024 року вбачається, що АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №002/13366283-SP від 23.12.2021 року на суму 59799,35 грн.
Судом встановлено, що згідно виписки по особовим рахункам кредитного договору №002/13366283-SP від 23.12.2021 року за період з 23.12.2021 по 02.12.2024 року вбачається користування відповідачем грошовими коштами.
Суд звертає увагу на те, що позивачем до позовної заяви додано тільки Заяву-анкету №1045092 щодо приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank від 23.12.2021 року, кредитного договору №002/13366283-SP від 23.12.2021 року матеріали справи не містять і такий позивачем не долучено .
Виходячи з вищенаведеного, суд приходить висновку, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог та виникнення заявленого банком розміру заборгованості.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
З наведених обставин справи вбачається, що між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем 23.12.2021 року було підписано анкету-заяву №1045092 щодо приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank.
Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що права вимоги до відповідача були відступлені саме за анкетою-заявою №1045092 від 23.12.2021 року, оскільки згідно з витягу реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, що є випискою з додатку до договору факторингу №НІ/11/25-Ф від 02.12.2024 року вбачається, що АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» права вимоги до боржника ОСОБА_1 за конкретним договором №002/13366283-SP від 23.12.2021 року на суму 59799,35 грн., який в матеріалах справи відсутній.
Із встановлених судом фактичних обставин справи вбачається, що на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем було надано заяву-анкету №1045092 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг у межах проєкту «Sportbank», підписану відповідачем 23.12.2021 року. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_1 були надані електронні довірчі послуги, зокрема щодо створення її удосконаленого електронного підпису.
При цьому, суд звертає увагу, що текст заяви №1045092 не містить відомостей про укладення на її підставі кредитного договору №002/13366283-SP, а також не підтверджує факту надання відповідачу кредитних коштів. Крім того, зазначена заява не містить усіх істотних умов кредитного договору, необхідних для визнання його укладеним, що свідчить про відсутність належних доказів виникнення кредитних правовідносин між сторонами.
Крім того, є недоведеним і факт набуття позивачем права вимоги за вказаним кредитним договором №002/13366283-SP, оскільки необхідною умовою відступлення права вимоги є наявність дійсного зобов`язання, з якого таке право виникає. За відсутності доказів існування самого зобов`язання №002/13366283-SP неможливо вважати доведеним і факт переходу права вимоги.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 року у справі № 761/33403/17.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем у даному випадку не підтверджено в повній мірі доказами наявність обставин, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.
Таким чином позивачем не доведено факт укладення кредитного договору №002/13366283-SP від 23.12.2021 року, а також його право вимоги до відповідача за Кредитним договором №002/13366283-SP від 23.12.2021, а отже і порушення його прав як нового кредитора відповідачем.
Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19).
Суд також виходить з того, що сторони для суду є рівними, що висновки суду мають ґрунтуватись на доказах, а не на припущеннях, і що незалежно від того, що судом ухвалюється заочне рішення, воно має бути законним і обґрунтованим.
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування неможе ґрунтуватисяна припущеннях.
Подання позивачем доказів на підтвердження обставин справи є обов`язковим, оскільки в цій частині між сторонами виникає спір про право та такі докази мають значення для ухвалення рішення по справі.
Вищенаведене узгоджується також з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року по справі № 700/3902/15-ц, від 07 червня 2018 року по справі № 755/17553/16, від 03 квітня 2019 року по справі № 221/5089/16-ц та від 27 березня 2020 року по справі № 703/3063/18.
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.ч.1,2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодек-сом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. При цьому, позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача.
Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року по справі 755/18920/18.
Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Верховний суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача».
З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається,виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи, що позивачем не надано доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України в обгрунтування заявлених позовних вимог , суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з їх недоведеністю, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргу ментів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України , № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Щодо розподілу судових витрат
Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з встановлених вище обставин, суд не знаходить підстав для розподілу судових витрат, оскільки при відмові в задоволенні позовних вимог, відповідно до змісту вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Судове засідання було призначено на 02.06.2026 року, дата складання повного судового рішення – 08.06.2026 року, а відтак датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення – 08.06.2026 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 623, 624, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 14, 82, 206,223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» в особі директора Наваренко В.Г. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити. 
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).
Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» (місце знаходження: 03035, м. Київ, пл.. Солом`янська, 2 код ЄДРПОУ 40340222); 
Відповідач – ОСОБА_1 (згідно довідки ВПО №2106-5001577916 від 12.04.2022 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).
Дата складання повного тексту судового рішення – 08.06.2026.
Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду К.К. Бенца