Справа № 308/6372/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Логойда І.В., за участю секретаря судового засідання Сабо І.Й., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у залі суду у м. Ужгород цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №498096 від 30.01.2020 року у розмірі 13306,17 грн, яка складається з 3000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 8271 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, 2035,17 грн. – інфляційне збільшення та стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Позов мотивовано тим, що 30.01.2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 498096 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (надалі – кредитний договір). Укладення кредитного договору здійснювалось сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи позивача, доступ до якої забезпечувався відповідачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація відповідача здійснювалася при вході відповідача в особистий кабінет, шляхом перевірки позивачем правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого позивачем на номер мобільного телефону відповідача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Таким чином, кредитний договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту, що опублікований в особистому кабінеті відповідача на веб-сайті www.credit7.ua, підписаний електронним підписом та акцептований відповідачем, 29.02.2020 20:00:51, (шляхом одноразового ідентифікатора у вигляді коду) з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України. Відповідач здійснив всі необхідні дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки (поточний/картковий рахунок НОМЕР_1 , вказаний відповідачем), на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 3000,00 грн. На умовах кредитного договору (розділу 1) кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Кредит видавався строком на 30 днів, шляхом перерахування (через послуги переказу) кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачем. В подальшому у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати відповідачем зобов`язань за кредитним договором, відповідач ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого: додатковим договором від 29.02.2020 р., строк користування кредитом продовжили до 31.03.2020.
22 лютого 2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» уклали Договір факторингу №015-220221, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», включно і до гр. ОСОБА_1 за Договором № 498096 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.01.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 3472. 
В подальшому, 21 жовтня 2024 року, ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» уклали Договір факторингу №20241021/2, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», включно і до гр. ОСОБА_1 за Договором № 498096 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.01.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 305.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.05.2026 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.05.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Постановлено виклик відповідача ОСОБА_1 здійснити в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідач подав відзив на позов, згідно з яким визнав факт отримання кредиту у розмірі 3 000,00 грн. та те, що свої зобов`язання з повернення коштів не виконав належним чином. Разом з тим, категорично не погоджується із заявленим розміром вимог, оскільки він суперечить чинному законодавству України та усталеній практиці Верховного Суду. Звертає увагу суду на те, що предметом даного спору є заборгованість у розмірі 3 000,00 грн., яка виникла ще у 2020 році. Позивач є не первісним кредитором, а юридичною особою, яка придбала право вимоги за двома послідовними договорами факторингу — через більш ніж чотири роки після виникнення зобов`язання. При цьому заявлена до стягнення сума складає 13 306,17 грн., що у 4,4 рази перевищує суму фактично отриманого кредиту. Відповідач наполягає на тому, що формування такого розміру вимог відбулось із порушенням норм чинного законодавства, а задоволення позову у заявленому обсязі суперечитиме принципам розумності, справедливості та співмірності, закріпленим у ст. 3 ЦПК України та ст. З ЦК України. Строк дії кредитного договору № 498096 закінчився 31.03.2020 року. Відтак починаючи з 01.04.2020 року кредитодавець втратив право нараховувати будь-які договірні відсотки за користування кредитом. За весь законний строк кредитування (30.01.2020 - 31.03.2020, тобто 61 день) нарахування договірних відсотків могло відбуватись лише на цей короткий період. Натомість позивач нараховував договірні відсотки протягом більш ніж 6 років після закінчення строку кредиту, що прямо суперечить наведеній правовій позиції ВП ВС. Відповідно до ст. 514 ЦК України новий кредитор (позивач) не може мати більше прав, ніж первісний кредитор на момент переходу вимоги. Оскільки первісний кредитор не мав права нараховувати договірні відсотки після 31.03.2020, позивач як новий кредитор також позбавлений такого права. Після спливу строку кредитування кредитор вправі вимагати лише відшкодування на підставі ст. 625 ЦК України — суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Власне, саме це позивач і заявив у рядку «інфляційне збільшення - 2 035,17 грн.». Однак додаткове нарахування договірних відсотків у розмірі 8 271,00 грн. є незаконним подвійним стягненням. Окремо відповідач звертає увагу суду на обмеження, встановлені ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на момент укладення договору та станом на сьогодні). Оскільки розмір кредиту становив 3 000,00 грн. і на момент його отримання (30.01.2020) не перевищував розміру мінімальної заробітної плати, сукупна сума штрафних санкцій (штрафів, пені) за цим договором не може перевищувати подвійного розміру суми кредиту, тобто 6 000,00 грн. Ця норма є імперативною і не може бути змінена договором на шкоду споживачу. З урахуванням вже сплачених відповідачем 9,00 грн. максимально допустима сума штрафних санкцій не може перевищувати 5 991,00 грн. Позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності. Відповідач зазначає, що позивач жодним чином не повідомив відповідача про зміну кредитора ні після першого (2021 р.), ні після другого (2024 р.) договорів факторингу. Відповідач не отримував жодних листів, повідомлень чи вимог від ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» або ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф». Досудова вимога від 13.03.2025 відповідачу також не надходила. Позивач не надав доказів фактичного вручення будь-якої кореспонденції відповідачу (поштових повідомлень про вручення з підписом відповідача). Відповідно до ст. 516 ЦК України боржник має бути належно повідомлений про заміну кредитора, що в даному випадку зроблено не було. Заперечив щодо витрат на правову допомогу.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому у позовній заяві просить суд розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, не заперечує проти винесення заочного рішення, просить розглянути справу без участі позивача та задовольнити заявлені позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
30.01.2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 498096 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Умовами укладеного договору передбачено, зокрема, наступне. 1.1 Товариство надає клієнту грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. 1.2. Позика видається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. 1.3. Сторони погодили наступну процентну ставку за користування позикою: 1.3.1. Акційна процентна ставка становить 0,01 процентів від суми позики за кожен день користування позикою (3,65 процентів річних) у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору. 1.3.2. Стандартна процента ставка складає 1,90% від суми позики за кожний день користування позикою (693,50процентів річних). 1.3.3. У випадку прострочення клієнтом виконання зобов`язань за Договором чи неможливості виконання зобов`язань у повному обсязі, застосовується стандартна процентна ставка, відповідно до п. 3.4., 3.5. цього Договору. 1.4. Сукупна вартість позики за акційною ставкою складає 100,30 % від суми позики (у процентному виразі) або 3 009,00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе: проценти (відсотки) за користування позикою 0,30% від суми позики (у процентному виразі) або 9,00 грн. (у грошовому виразі). 1.5. Сукупна вартість позики за стандартною процентною ставкою складає 157,00 % від суми позики (у процентному виразі) або 4 710,00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе: проценти (відсотки) за користування позикою 57,00% від суми позики (у процентному виразі) або 1 710,00 грн. (у грошовому виразі). 1.6. Позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний клієнтом.
29.02.2020 між сторонами підписано Додатковий договір 744375 до Договору № 498096 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 30.01.2020 р., умовами якого передбачено наступне. 1. У зв`язку із неможливістю виконання Клієнтом зобов`язань за Договором № 498096 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 30.01.2020 року (надалі – «Договір») у повному обсязі та у встановлений строк, Клієнт звернувся до Товариства із проханням продовження строку користування позикою, Сторони домовились про наступне: 1.1. Продовжити строк користування позикою на строк, що дорівнює установленому пунктом 1.2. Договору строку користування позикою. 1.2. Встановити нову дату повернення позики та сплати нарахованих процентів не пізніше 31.03.2020. 1.3. Сторони погодили наступну процентну ставку за користування позикою: процентна ставка становить 1,60% процентів від суми позики за кожен день користування позикою (584,00 процентів річних) у межах строку повернення позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору 2. Клієнт зобов`язується забезпечити своєчасне погашення суми позики на умовах, узгоджених сторонами в додатковому договорі, у тому числі з можливістю дострокового виконання своїх зобов`язань. 
Про надання кредитних коштів відповідачу позивачем додано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №№1-1609 від 16.09.2025 про те, що ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №342 від 02.10.2012) та отримало Ліцензію Національного банка України №3 від 11.11.2013 року. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 30.01.2020 18:06:02 на суму 3000,00 (три тисячі гривень 00 копійок) грн, номер картки , номер транзакції в системі iPay.ua – 47553968, призначення платежу: зарахування 3000 грн на карту НОМЕР_1 .
До матеріалів справи додано також розрахунок заборгованості. Позовні вимоги в частині заборгованості по тілу кредиту, інфляційних нарахувань та заборгованості по відсотках у розмірі 5991 грн. відповідач визнав.
22 лютого 2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» уклали Договір факторингу №015-220221, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», включно і до гр. ОСОБА_1 за Договором № 498096 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.01.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 3472. Додано також платіжну інструкцію.
В подальшому, 21 жовтня 2024 року, ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» уклали Договір факторингу №20241021/2, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», включно і до гр. ОСОБА_1 за Договором № 498096 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.01.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 305. Додано також платіжну інструкцію.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону).
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. 
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З матеріалів справи вбачається, що позикодавець надавши відповідачу кредитні кошти зобов`язання за договором виконав, а позичальник порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув отримані кошти.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Станом на день відступлення позивачу прав грошової вимоги за договором 498096 від 30.01.2020 року заборгованість відповідача становить розмір, яка складається з 3000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 8271 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, 2035,17 грн. – інфляційне збільшення.
Враховуючи поданий розрахунок, згідно з яким інфляційне збільшення нараховано за період з 01.04.2020 по 23.02.2022, то такі нарахування у розмірі 2035,17 грн. суд вважає правомірними, такими, що підлягають стягненню з відповідача.
Щодо заборгованості по несплачених відсотках, які відповідач визнав на суму 5991 грн., то суд відмічає наступне. Умовами укладеного договору, зокрема, п.п.1.3.2, 1.3.3 передбачено, що стандартна процента ставка складає 1,90% від суми позики за кожний день користування позикою (693,50процентів річних). У випадку прострочення Клієнтом виконання зобов`язань за Договором чи неможливості виконання зобов`язань у повному обсязі, застосовується стандартна процентна ставка, відповідно до п. 3.4., 3.5. цього Договору. Отже, позивачем нараховано відсотки у відповідності до умов укладеного договору з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України, що є правомірним. Штрафні санкції у даному випадку не нараховувались, а отже, відсутні порушення Закону України «Про споживче кредитування». Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких інших відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем.
Щодо відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з письмових доказів, 22.04.2026 між адвокатом Бачинським Остапом Михайловичем та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено договір про надання правової допомоги №211100305, складено розрахунок суми судових витрат про надання правничої допомоги в розмірі 7 000 грн., в тому числі оплата послуг адвоката за аналіз наданих клієнтом документів, підготовка позовної заяви, збирання доказів, доданих до позовної заяви, оплата послуг за підготовку, подання заяв, скарг, клопотань. Додано рахунок, акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 22.04.2026, платіжну інструкцію.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач вважає, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, є типовою для подібних спорів, неспівмірною зі складністю справи та обсягом виконаної роботи, просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Враховуючи викладене, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги частково, заявлені позивачем витрати в сумі 7000 грн. є неспівмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатським об`єднанням обсягом послуг, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, зокрема, щодо оплати послуг адвоката за підготовку, подання заяв, скарг, клопотань, окрім позовної заяви, доказів чого не додано до справи, тому, на переконання суду, понесені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 3000 грн. понесених витрат на правничу допомогу.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, зокрема, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1556,30 грн., з урахуванням розміру визнаних позовних вимог, а також поверненню з державного бюджету позивачу 1106,10 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-81,83,141, 223, 258, 259, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за кредитним договором №498096 від 30.01.2020 року у розмірі 13306,17 грн, яка складається з 3000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 8271 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, 2035,17 грн. – інфляційне збільшення та стягнути судовий збір у розмірі 1556,30 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 1106,10 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», адреса 79013, м. Львів, вул. С. Бандери, 87, оф. 54, ЄДРПОУ 42655697.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлена адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 29.06.2026.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області      І.В.Логойда