УХВАЛА
30 квітня 2026 року
м. Київ
Справа № 990/77/26
Провадження № 11-124заі26
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Кривенди О. В.,
суддів Банаська О. О., Білоконь О. В., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Губської О. А., Ємця А. А., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Мазура М. В., Мартинюк Н. М., Пількова К. М., Погрібного С. О., Стефанів Н. С., Стрелець Т. Г., Ступак О. В., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю.
перевірила апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 березня 2026 року у справі № 990/77/26 за його позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) про оскарження актів, дій чи бездіяльності, і
ВСТАНОВИЛА:
У березні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до ВРП, у якому просив:
- визнати протиправною та скасувати ухвалу дисциплінарного інспектора ВРП від 26 лютого 2026 року № 494/0/18-26 про повернення без розгляду його дисциплінарної скарги;
- зобов`язати ВРП забезпечити розгляд поданої ним дисциплінарної скарги по суті;
- визнати факт дискримінації за мовною ознакою у зв`язку з поверненням ухвалою дисциплінарного інспектора ВРП від 26 лютого 2026 року № 494/0/18-26 його дисциплінарної скарги;
- стягнути з Державного бюджету України моральну шкоду у розмірі 5 000 000 грн.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 березня 2026 року відмовлено у відкритті провадження у справі № 990/77/26 на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
ОСОБА_1 не погодився з таким судовим рішенням та оскаржив його в апеляційному порядку до Великої Палати Верховного Суду(далі - Велика Палата), виклавши апеляційну скаргу російською мовою. У скарзі містилось також клопотання про звільнення апелянта від сплати судового збору.
Суддя Великої Палати ухвалою від 06 квітня 2026 року частково задовольнив клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору та зменшив йому розмір судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 березня 2026 року до 1500 гривень. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 березня 2026 року у справі № 990/77/26 залишено без руху через її невідповідність вимогам статті 296 КАС України та надано апелянту десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення без руху для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, шляхом подання до суду: документа про сплату судового збору в розмірі 1500,00 грн за вказаними в ухвалі реквізитами; апеляційної скарги разом доказами надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України, викладеної державною (українською) мовою.
Великою Палатою установлено, що ухвала від 06 квітня 2026 року у справі № 990/77/26 (11?24заі26) про залишення апеляційної скарги без руху була доставлена до електронного кабінету ОСОБА_1. 14 квітня 2026 року о 12 год 18 хв.
20 квітня 2026 року до Великої Палати надійшла заява ОСОБА_1 , в якій, він не погоджується з недоліками його апеляційної скарги, зазначеними в ухвалі про залишення без руху, та наводить аргументи на підтвердження того, чому на його думку, Великою Палатою має бути відкрито апеляційне провадження за його скаргою.
Зокрема, апелянт твердить, що несплата судового збору не може розглядатися як процесуальний недолік, якщо вона обумовлена встановленою самим судом об`єктивною неможливістю такої сплати. Звертає увагу й на те, що, на його думку, в ухвалі про залишення без руху неправильно застосовано положення Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі ? Закон №3674-VI).
Також, на думку ОСОБА_1 , КАС України не містить норм, які б зобов`язували його подавати до суду процесуальні документи, викладені виключно державною мовою, тому не вважає недоліком своєї апеляційної скарги те, що його апеляційна скарга викладена російською мовою. 
Підсумовуючи, апелянт просить звільнити його від сплати судового збору, визнати за ним право на подання апеляційної скарги російською мовою, визнати відсутність недоліків у його апеляційній скарзі та прийняти цю апеляційну скаргу до розгляду. 
Велика Палата вважає, що апеляційна скарга разом з доданими до неї матеріалами підлягає поверненню ОСОБА_1 , з огляду на те, що апелянтом не усунуто недоліків скарги, зазначених в ухвалі судді Великої Палати від 06 квітня 2026 року.
Так, у цій ухвалі йшлося про те, що частиною першою статті 8 Закону № 3674-VI передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону № 3674-VI).
Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2026 року складає 3328,00 грн.
Відповідно до приписів частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Враховуючи, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 в електронній формі, розмір судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією скаргою, становить 2662,40 грн (3328 х 0,8).
Долучені ОСОБА_1 до апеляційної скарги докази про його майновий стан свідчать про те, що розмір судового збору у розмірі 2662,40 грн перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік у сумі 45736,60 грн (45736,60 х 5% = 2286, 83).
Водночас з аналізу наведених норм законодавства випливає, що звільнення від сплати судового збору, а також відстрочення, розстрочення або зменшення його розміру є дискреційним правом суду, а не його обов`язком, навіть за наявності документів про скрутне майнове становище. Суд оцінює докази, керуючись принципами справедливості та розумності.
З огляду на зазначене, розмір судового збору за подання ОСОБА_1 апеляційної скарги було зменшено до 1500 грн, тобто до суми, яка б не перевищувала 5 відсотків розміру річного доходу апелянта за 2025 рік.
Проте у встановлений судом строк ОСОБА_1 не сплатив судовий збір у зазначеному в ухвалі про залишення скарги без руху розмірі.
Крім того, в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху зауважено, що згідно з частиною першою статті 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.
Відповідно до частини першої статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.
Згідно з частиною третьою статті 15 КАС України суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.
За приписами частини четвертої статті 15 КАС України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.
Отже, йшлося далі в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, якщо ОСОБА_1 не володіє або недостатньо володіє державною мовою, він має право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою він володіє, користуючись при цьому послугами перекладача, проте подані до суду процесуальні документи мають бути викладені лише державною мовою.
Було також зосереджено увагу апелянта на тому, що соціально незахищеним верствам населення Законом України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правничу допомогу» гарантовано державою надання відповідних правничих послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Для реалізації таких прав необхідно звернутися до відповідного центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги.
Проте ОСОБА_1 не усунув і цього недоліку апеляційної скарги та продовжує наполягати на тому, що Велика Палата має відкрити апеляційне провадження за його скаргою, викладеною російською мовою.
Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених його статтею 296, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
Отже, оскільки у встановлений судом строк ОСОБА_1 не усунув недоліків апеляційної скарги, про які йшлося в ухвалі судді Великої Палати від 06 квітня 2026 року, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику. 
З огляду на викладені в цій ухвалі підстави повернення апеляційної скарги, не підлягає задоволенню й клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору. 
Керуючись статтями 169, 298 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 березня 2026 року у справі № 990/77/26.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 березня 2026 року у справі № 990/77/26 разом з доданими до неї матеріалами повернути скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає. 
Суддя-доповідач О. В. Кривенда 
Судді:  О. О. Банасько Н. М. Мартинюк 
О. В. Білоконь К. М. Пільков
О. Л. Булейко С. О. Погрібний
І. А. Воробйова Н. С. Стефанів
О. А. Губська Т. Г. Стрелець
А. А. Ємець О. В. Ступак
Л. Ю. Кишакевич І. В. Ткач 
В. В. Король О. С. Ткачук
М. В. Мазур В. Ю. Уркевич