ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

27 травня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/5238/25
Головуючий у першій інстанції - Топіха Р. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/544/26

Чернігівський апеляційний суд у складі: 
головуючого-судді: Скрипки А.А.
суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.
секретар: Зеляк Ю.Г.

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приват Банк"
третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайфселл"

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приват Банк" на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова у складі судді Топіхи Р.М. від 10 грудня 2025 року, місце постановлення ухвали - м. Чернігів, у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приват Банк" про захист прав споживачів, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайфселл",

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ КБ "ПриватБанк" про захист прав споживачів, зазначивши третьою особою - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайфселл", в якому просила: зобов`язати АТ КБ "ПриватБанк" повернути ОСОБА_1 безпідставно списані з карткових рахунків АТ КБ "ПриватБанк" грошові кошти в сумі 143 980,59 грн. та 796,74 євро, шляхом їх відновлення на карткових рахунках, з яких: кредитні кошти 141 295 грн., власні кошти 2 685,36 грн. та 796,74 євро; визнати недійсним кредитний договір №24101100034981 від 11.10.2024 року на суму 106 100 грн., укладений між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 ; визнати протиправними дії АТ КБ "ПриватБанк", які виражаються у нарахуванні заборгованості, відсотків, штрафних санкцій за договорами №№ SAMDN20000004762453 від 01.12.2005 року та 24101100034981 від 11.10.2024 року; припинити нарахування відсотків за кредитним договором №SAMDNWFC000111407280 від 11-10-2024 року, скасувати всі нараховані платежі, відсотки та заборгованість по них, які були нараховані ОСОБА_1 з 11.10.2024 року та будуть нараховані по день закриття картки; припинити нарахування відсотків за кредитним договором №SAMDN20000004762453 від 01-12-2005 року, скасувати всі нараховані платежі, відсотки та заборгованість по них, які були нараховані ОСОБА_1 з 11.10.2024 року та будуть нараховані по день закриття картки. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 зазначала, що більше 10 років вона є клієнтом АТ КБ "ПриватБанк", має там карткові рахунки. 11.10.2024 року о 01.37 год. був здійснений телефонний дзвінок на телефон ОСОБА_1 Samsung SM-M205F номер НОМЕР_1 . Дзвінок був здійснений з невідомого номеру телефону НОМЕР_2 . ОСОБА_1 спросоння відповіла, відповіді не отримала, зробила відбій і продовжила спати. Ранком, по дорозі на роботу, вона вирішила зайти в мобільний додаток "Приват 24", але це їй не вдалось (причина - не авторизований клієнт), позивач не змогла здійснити вхід і до даного банківського додатку через термінал банку за допомогою банківської картки. На гарячій лінії Приватбанку позивачу повідомили, що її номер телефону НОМЕР_1 не є фінансовим. ОСОБА_1 зразу звернулась до оператора мобільного зв`язку "Лайфселл", під час спілкування із оператором вона дізналася, що невідомі особи подали заявку про зміну SIM -картки та відбулась заміна SIM-картки її телефона на еSIM. Зі слів оператора, співробітники "Лайфсел" помітили підозрілу активність її телефонного номеру в нічний час та повернули еSIM на SIM -картку, але еSIM картка в руках шахраїв була близько години. Цього ж дня, 11.10.2024 року о 9.30 год. ОСОБА_1 звернулася до відділення Приватбанку за адресою м. Чернігів, вул. Київська, 11, з метою з`ясування проблеми зі входом у "Приват 24". Спеціаліст повідомила, що вночі о 01.45 год. відбулася заміна сім-картки, в результаті чого з рахунків зникли кошти, та додатково був відкритий кредит готівкою на суму 106 100 грн. (який був зарахований на її карту для виплат НОМЕР_3 та списаний на інші невідомі рахунки). Додатково була відкрита картка для виплат Голд НОМЕР_4 . Всього, без відома ОСОБА_1 , 11.10.2024 року через додаток Приват-24 з її карткових рахунків банком було безпідставно списано на інші рахунки 143 980,59 грн. та 796,74 євро (35 703,27 грн. за даними банку), тобто, в гривнях сума 184 749,1 грн. Після звернення до банку спеціаліст АТ КБ "ПриватБанк" перевипустила картку для виплат ( НОМЕР_3 на НОМЕР_5 ), повідомила, що блокує інші картки, змінила фінансовий номер телефону (з НОМЕР_1 на НОМЕР_6 ) та сказала, що заносить до системи заявку про вчинені шахрайські дії з рахунками та повернення коштів, порадила звернутись до правоохоронних органів для подальших дій. Після цього ОСОБА_1 звернулась до поліції із заявою про скоєння злочину та відкриття кримінального провадження за фактом незаконного заволодіння грошовими коштами із карткових рахунків. Органом досудового розслідування Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Чернігівської області було відкрито кримінальне провадження №12024270340003350 від 11.10.2024 року за фактом несанкціонованого списання коштів з її банківських карток. Первинна правова кваліфікація правопорушення ч.4 ст.190 Кримінального Кодексу України. Досудове розслідування на даний час триває. У цей же день позивач звернулась до відділення Приватбанку за адресою: м. Чернігів, вул. Борисоглібська,6, і подала заявку №175155537 від 11.10.2024 року на повернення безпідставно списаних коштів. 07.11.2024 року ОСОБА_1 звернулась із письмовою заявою до Приватбанку, в якій виклала вищевказані обставини та повідомила, що картки вона не губила, нікому не передавала, своїми діями чи бездіяльністю не сприяла їх втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, нікому не надавала. Позивач просила надати інформацію про хід розгляду заяви №175155537 від 11.10.2024 року та повідомити про результати розгляду в письмовій формі, надати виписки по рахунках з повним розкриттям усіх операцій по рахунках та визнати недійсним кредитний договір, оформлений АТ КБ "ПриватБанк" на її ім`я без її згоди. 28.11.2024 року на електронну пошту позивача надійшла відповідь від Приватбанку, зі змісту якої вбачається, що Приватбанк вважає, що переказ коштів з карток був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів InternetBanking Приват24 (далі - Приват24). Вхід в Приват24 був здійснений під авторизацією ОСОБА_1 . При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. Списання коштів стороннім інтернет ресурсом проводиться після введення номеру карти, CVV-коду, терміну дії. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання її фінансового телефону та іншої особистої інформації. Також позивача було повідомлено, що банк буде намагатись максимально ефективно співпрацювати із правоохоронними органами та сприяти щонайскорішому розгляду даної справи, та порадили для безпечного використання послуг банку, змінити ПІН-код платіжної картки, фінансовий телефон та пароль входу в Приват24, а також позивачу було повідомлено, що банк постійно працює над вдосконаленням своїх послуг, в тому числі, у сфері захисту своїх клієнтів від шахрайських дій. Додатково банк повідомив, що ним було ініційовано перевірку Службою безпеки обставин події і перевіркою встановлено, що операції проведені з використанням інформації, відомої лише позивачу. З огляду на зазначене, банк дійшов висновку, що витік конфіденційної інформації стосовно карт в банку, завдяки якій вдалося провести вищевказані фінансові операції, відбувся з відома ОСОБА_1 , і такий витік міг відбутися після дзвінка незнайомої особи на фінансовий номер позивача, що мало місце вночі 11.10.2024 року. Насамкінець банк зазначив, що враховуючи вищевикладене, керуючись нормами чинного законодавства України та договору між банком та ОСОБА_1 , наразі у банку відсутні правові підстави для списання, перерахування заборгованості та припинення нарахувань процентів по картці, вчинення відповідних дій можливе за рішенням суду, а станом на поточну дату, рішення суду у банку відсутнє. За даних обставин, позивач звернулася до суду з даним позовом. 

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.06.2025 року було відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

16.09.2025 року через систему "Електронний суд" до суду першої інстанції надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Туніка Ю.М. про призначення у справі судової експертизи. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідно призначити експертизу у сфері звукозапису та аудіозаписів для ідентифікації голосу на аудіозаписі, який був наданий відповідачем. Представник позивача просив поставити на вирішення експерта наступні питання: а) Чи належить голос, зафіксований на аудіозаписі, який знаходиться в матеріалах справи №751/5238/25, до особи ОСОБА_1 ? б) Якщо голос належить зазначеній особі, то чи вказують якісь обставини на фальсифікацію аудіозапису? в) Чи є даний запис цілісним, чи були в ньому зміни/втручання? Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, просив покласти на позивача; для проведення експертизи залучити Чернігівський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України.

Оскаржуваною ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.12.2025 року клопотання представника позивача - адвоката Туніка Ю.М. про призначення експертизи - задоволено. Призначено у цивільній справі №751/5238/25 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайфселл", про захист прав споживачів, судову лінгвістично-фоноскопічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, який знаходиться за адресою: 04119, м. Київ, вул. Джонса Ґарета, 5. На вирішення судовим експертам поставлено такі питання:
1) Чи належить голос на представленому для дослідження технічному носії (аудіозаписи розмови особи з оператором банку під час проведення верифікації клієнта, долучені до відзиву на позовну заяву у цивільній справі №751/5238/25 - CD-R диск №1) ОСОБА_1 ?
2) Якщо голос на представленому для дослідження технічному носії належить ОСОБА_1 , то який зміст її розмови, та чи вказують якісь обставини на фальсифікацію аудіозапису?
3) Чи є запис на представленому для дослідження технічному носії цілісним, чи були в ньому зміни/втручання?
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність, передбачену статтями: 384, 385 КК України.
У розпорядження експертів Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надано матеріали цивільної справи №751/5238/25, а також аудіозаписи судових засідань зі зразками голосу ОСОБА_1 (CD-R диск №2).
Зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись до експертної установи у визначений експертом час з метою відбору необхідних зразків для проведення експертизи.
Доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України відібрати зразки усного мовлення Кравець Ганни Миколаївни для проведення лінгвістично-фоноскопічної експертизи.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покладено на позивача ОСОБА_1 .
Провадження у справі на час проведення експертизи - зупинено.

Призначаючи у даній справі судову лінгвістично-фоноскопічну експертизу, суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі від 10.12.2025 року послався на те, що позивач заперечує факт здійснення нею транзакцій по перерахунку коштів, а також факт спілкування із представниками АТ КБ "ПриватБанк" під час верифікації клієнта, а отже, встановлення належності ОСОБА_1 голосу на звукозаписі телефонної розмови з оператором банку стосується предмета доказування, відповідає вимогам та ґрунтується на підставах, передбачених ч.1 статті 103 ЦПК України, оскільки обставини, які підлягають з`ясуванню, мають суттєве значення для повного та всебічного розгляду справи та потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, і тому суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлене стороною позивача клопотання про призначення експертизи - підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк" просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.12.2025 року по справі №751/5238/25, і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В доводах апеляційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що не погоджується із оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 10.12.2025 року, оскільки вважає, що при її постановленні судом першої інстанції порушено норми процесуального права, внаслідок чого постановлена необґрунтована, незаконна ухвала суду. Апелянт вказує, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи. При цьому, важливим моментом також є те, що судова експертиза призначається виключно для встановлення обставин справи, які стосуються предмету доказування у справі. Отже, питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу. Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі. При цьому, клопотання представника позивача про призначення судової експертизи обґрунтовано тим, що "Для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме, для ідентифікації голосу на аудіозаписі, який був наданий відповідачем АТ КБ "ПриватБанк" як доказ, вважаю необхідним призначити судову експертизу у сфері звукозапису та аудіозаписів". Апелянт звертає увагу суду, що встановлення факту належності голосу на наданих аудіозаписах позивачу ОСОБА_1 , не має будь-якого доказового значення для правильного вирішення даної справи. Позивач не використовував безкоштовну послугу банку "Голосова біометрія", коли банк робить аудіозапис голосу клієнта, як "відбиток голосу", з метою подальшої додаткової верифікації при підтвердженні обслуговування і в т.ч., проведенні платіжних операцій. Тому верифікація позивача відділом моніторингу банку 11.10.2024 року здійснювалася не за відповідністю голосу співрозмовника відбитку голосу, зробленому ОСОБА_1 , а за правильними відповідями на запитання співробітника банку особою, яка приймала дзвінки із фінансового номера ОСОБА_1 для підтвердження переказів. За доводами апеляційної скарги, матеріали справи містять достатньо доказів, необхідних для встановлення фактичних даних у справі, виходячи з підстав та предмету позову, а отже, відсутня необхідність у призначенні експертизи. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції призначив у справі лінгвістично-фоноскопічну експертизу, хоча представник позивача у клопотанні просив призначити саме експертизу аудіозапису, яка є відмінною від лінгвістичної експертизи, яка вирішує виключно питання лінгвістики і не досліджує належність голосу на звукозапису певному співрозмовнику. 

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача АТ КБ "ПриватБанк" - адвокат Рожко С.М. підтримав вимоги та доводи поданої апеляційної скарги, і просив її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Тунік Ю.М. (в режимі відеоконференції) просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 10.12.2025 року - залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду представник третьої особи - ТОВ "Лайфселл", належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явився.

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку. 

Приписами частин: 1-3 статті 12 ЦПК України регламентовано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Здійснюючи правовий аналіз даної статті, необхідно зазначити, що судова експертиза, як один із засобів доказування, сприяє всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин справи, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.

Згідно положень статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з наданням висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Статтею 102 ЦПК України, яка регламентує вимоги до висновку експерта, передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння і тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.

Недопустимим є порушення перед експертом питань, рішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Згідно із ч.1 статті 103 ЦПК України, яка визначає призначення експертизи судом, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Приписами частин: 3-6 статті 103 ЦПК України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно до частин: 1, 5 статті 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, провадження №14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, провадження №12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, провадження №14-338цс18; від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц, провадження №14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі №925/642/19, провадження №12-84гс20 та інших).

Відповідно до ч.1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як наголошено у рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд може визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, однак зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи.

Із аналізу вказаних вище правових норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи, і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява №61679/00 від 01 червня 2006 року).

Призначаючи у даній справі судову лінгвістично-фоноскопічну експертизу, суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі від 10.12.2025 року послався на те, що позивач заперечує факт здійснення нею транзакцій по перерахунку коштів, а також факт спілкування із представниками АТ КБ "ПриватБанк" під час верифікації клієнта, а отже, встановлення належності ОСОБА_1 голосу на звукозаписі телефонної розмови з оператором банку стосується предмета доказування, відповідає вимогам та ґрунтується на підставах, передбачених ч.1 статті 103 ЦПК України. Оскільки обставини, які підлягають з`ясуванню, мають суттєве значення для повного та всебічного розгляду справи та потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, і за даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлене стороною позивача клопотання про призначення судової експертизи, підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги вказують, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи. При цьому, важливим моментом також є те, що судова експертиза призначається виключно для встановлення обставин справи, які стосуються предмету доказування у справі. Отже, питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу. Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі. При цьому, клопотання представника позивача про призначення судової експертизи обґрунтовано тим, що "Для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме, для ідентифікації голосу на аудіозаписі, який був наданий відповідачем АТ КБ "ПриватБанк" як доказ, вважаю необхідним призначити судову експертизу у сфері звукозапису та аудіозаписів". Апелянт звертає увагу суду, що встановлення факту належності голосу на наданих аудіозаписах позивачу ОСОБА_1 , не має будь-якого доказового значення для правильного вирішення даної справи. Позивач не використовував безкоштовну послугу банку "Голосова біометрія", коли банк робить аудіозапис голосу клієнта, як "відбиток голосу", з метою подальшої додаткової верифікації при підтвердженні обслуговування і в т.ч., проведенні платіжних операцій. Тому верифікація позивача відділом моніторингу банку 11.10.2024 року здійснювалася не за відповідністю голосу співрозмовника відбитку голосу, зробленому ОСОБА_1 , а за правильними відповідями на запитання співробітника банку особою, яка приймала дзвінки із фінансового номера ОСОБА_1 для підтвердження переказів. За доводами апеляційної скарги, матеріали справи містять достатньо доказів, необхідних для встановлення фактичних даних у справі, виходячи з підстав та предмету позову, а отже, відсутня необхідність у призначенні експертизи. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції призначив у справі лінгвістично-фоноскопічну експертизу, хоча представник позивача у клопотанні просив призначити саме експертизу аудіозапису, яка є відмінною від лінгвістичної експертизи, яка вирішує виключно питання лінгвістики і не досліджує належність голосу на звукозапису певному співрозмовнику. 

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В ході апеляційного розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого задоволення судом першої інстанції клопотання сторони позивача про призначення у даній справі судової експертизи. Оскільки позивач ОСОБА_1 категорично заперечує факт спілкування з представниками АТ КБ "ПриватБанк" під час верифікації клієнта, а отже, встановлення належності позивачу ОСОБА_1 голосу на звукозаписі телефонної розмови з оператором банку стосується предмета доказування, і для цього необхідні спеціальні знання. При цьому, сторонами спору не надано відповідних висновків експертів щодо даного питання.

Доводи апеляційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" не спростовують висновку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 10.12.2025 року відносно того, що встановлення належності ОСОБА_1 голосу на звукозаписі телефонної розмови з оператором банку стосується предмета доказування, відповідає вимогам та ґрунтується на підставах, передбачених ч.1 статті 103 ЦПК України, оскільки обставини, які підлягають з`ясуванню, мають суттєве значення для повного та всебічного розгляду справи та потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, а тому заявлене стороною позивача клопотання про призначення експертизи, підлягає задоволенню. 

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 10.12.2025 року, висновки якої узгоджуються із матеріалами справи та нормами права, які регламентують спірні правовідносини. 

За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.12.2025 року, залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приват Банк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 грудня 2025 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: