УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/5710/23 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М. 
Категорія 62 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М., 
суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,
за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №279/5710/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 травня 2024 року, яке ухвалене під головуванням судді Шульги О.М. в м.Коростені,

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Просив визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його прабабуся по лінії батька, спадкодавець за законом – ОСОБА_2 . Після смерті спадкодавця за законом відкрилася спадщина на житловий будинок із надвірними будівлями АДРЕСА_1 . У встановлений шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину, так як у нього наявні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та він доглядає за спадковим будинком і обробляє земельну ділянку. На його звернення до нотаріуса в серпні 2023 року, останній роз`яснив, що ним пропущений строк написання заяви про прийняття спадщини та рекомендував звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 травня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, визначивши додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті прабаби по батьківській лінії ОСОБА_2 .
Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що її прийняв, так як у нього знаходяться правовстановлюючі документи на спадкове майно та він здійснює догляд за вказаним майном. Станом на сьогоднішній день інші спадкоємці відсутні та в ході розгляду справи відповідачем не заперечувалося в задоволенні його вимог. Просить не позбавляти його права на спадкування, яке гарантоване Конституцією України та ЦК України, а також врахувати його вік на день смерті його спадкодавця.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.60-61). Позивач ОСОБА_1 спрямував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.56). Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволеною з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть виданим 24 січня 2012 року серії НОМЕР_1 (а.с.6). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. 

ОСОБА_1 є правнуком ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7,9,11).

Із довідки від 03 липня 2023 року №216, виданої виконкомом Ушомирської сільської ради, Бондарівський старостинський округу Коростенського району Житомирської області, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала одна на момент смерті, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з записом у погосподарській книзі №13 за 2011-2015 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 (а.с.13).

За померлою ОСОБА_2 числиться житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконкому Ушомирської сільської ради, Бондарівський старостинський округ Коростенського району Житомирської області від 03 липня 2023 року №217 (а.с.14).

Із листа завідувача Другої Коростенської державної нотаріальної контори Житомирської області Кобилинської О.С. від 13 жовтня 2023 року №587/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слідує, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилася, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (відмову від спадщини) спадкоємці не зверталися (а.с.20-21).

ОСОБА_1 державний нотаріус Другої Коростенської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) листом від 14 липня 2023 року №416/01-16 роз`яснила, що свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, належне спадкодавцю, не може бути видано, оскільки ним пропущений строк, передбачений законодавством для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, який закінчився 23 липня 2012 року (а.с.15).

За змістом частини третьої ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220,1222,1270 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга ст.1223 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша ст.1269 ЦК України).

У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року в справі №6-1320цс17 зроблено висновок, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Із урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Вказані висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року в справі №6-1215цс16 та у постановах Верховного Суду від 18 січня 2018 року в справі №198/476/16-ц, від 12 лютого 2018 року в справі №712/656/15-ц, від 06 червня 2018 року в справі №592/9058/17-ц, від 11 липня 2018 року в справі №381/4482/16-ц.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 04 листопада 2015 року в справі №6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі №487/2375/18, від 03 березня 2021 року в справі №145/148/20, від 21 квітня 2022 року в справі № 96/12109/18.

Судова практика Верховного Суду в подібних правовідносинах є незмінною та усталеною.

Згідно з частиною четвертою ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Як убачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_1 просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася саме після смерті його прабаби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, спадщина після смерті прабаби позивача відкрилася у 2012 році, тобто після 2004 року. Чинний ЦК України передбачає два способи прийняття спадщини: 1) постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини чи 2) подання нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовий особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини – дня смерті особи. На час відкриття спадщини спадкоємець проживала одна. На час її смерті позивач досяг повноліття, а тому він мав додати до нотаріуса у шестимісячний строк (до 23 липня 2012 року) заяву про прийняття спадщини. Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що він прийняв спадщину після смерті прабаби, оскільки у нього є оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та він доглядає за спадковим будинком і оброблює земельну ділянку не ґрунтуються на положеннях чинного спадкового законодавства, оскільки за нормами чинного ЦК України фактичний вступ в управління спадковим майном не свідчить про прийняття спадщини, а такі положення були актуальними за ЦК, який діяв до 2004 року. З огляду на дату відкриття спадщини спірні правовідносини перехідного періоду не охоплюють, а тому юридична необізнаність позивача щодо порядку прийняття спадщини після смерті прабаби суд не може визнати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини після її смерті, коли позивач звернувся до нотаріуса більше ніж через десять років після відкриття спадщини. Доводи апеляційної скарги щодо віку позивача також є безпідставними, оскільки, як вже зазначалося вище, на час відкриття спадщини, що відкрилася після смерті прабаби, позивач (правнук) досяг повноліття.

Окрім того, на час відкриття спадщини після смерті прабаби (2012 рік) її син ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , живим не був, а тому до спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , доступався її онук ОСОБА_4 , тобто батько позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . За положеннями частини першої ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. 

Достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, після смерті прабаби – ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Належних та достатніх доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність перешкод для подання заяви про прийняття спадщини, позивач до суду не подав. Натомість безпідставне визначення додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента верховенства права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та додаткового правового обґрунтування із огляду на викладене вище не потребують, а ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права та переоцінці доказів, яким суд першої інстанції правильно надав оцінку у відповідності до положень ст.89 ЦПК України.

За положеннями ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча   Судді: