490/4712/26 від29.06.2026
н\п 3/490/1460/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2026 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Ведмеденко А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , старшого стрільця третього відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , старшого солдата,
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.17215 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
Старший стрілець третього відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 старший солдат ОСОБА_1 перебуваючи в районі виконання покладених завдань щодо заходів оповіщення громадян, тобто з реалізації організаційно-розпорядчих обов`язків, під час виконання заходів оповіщення громадян 31.03.2026 року, 01.04.2026 року та 06.04.2026 року в Центральному районі міста Миколаєва, не проводив безперервний відеозапис під час виконання ним службових обов`язків щодо здійснення заходів оповіщення громадян, таким чином недбало ставився до військової служби в умовах особливого періоду, чим порушив вимоги п.5 розділу ІІ Інструкції, затвердженої наказом МОУ №532 від 06.08.2024 року, ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.17215 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вину у вчиненому визнав.
Дослідивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєне адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 4 Закону України “Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України”, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів
Відповідно ст. 6 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України», внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.
Згідно ст. 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України», кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Пунктом п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації, затвердженої наказом МОУ №532 від 06.08.2024 року передбачено, що включення портативного відеореєстратора уповноваженими представниками відбувається з моменту початку виконання ними службових обов`язків щодо здійснення заходів оповіщення громадян, перевірки їх військово-облікових документів, а відеозапис ведеться безперервно до завершення виконання заходів, крім випадків загрози попадання на відеореєстратор військових об`єктів або інформації з обмеженим доступом та випадків, пов`язаних з виникненням у уповноваженого представника особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора уповноважений представник переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Стаття 1 Закону України “Про оборону України”регламентує, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 “Про часткову мобілізацію”. Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.
Разом з тим, Указом Президента України № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України “Про правовий режим воєнного стану”, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.
Частина 2 статті 17215 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, що вчинене в умовах особливого періоду.
З огляду на вказані норми чинного законодавства, вина ОСОБА_1  у вчиненні зазначеного вище правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 10.04.2026 року ОДМ-245, в якому вказані обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: старший стрілець третього відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 старший солдат ОСОБА_1 перебуваючи в районі виконання покладених завдань щодо заходів оповіщення громадян, під час виконання заходів оповіщення громадян 31.03.2026 року, 01.04.2026 року та 06.04.2026 року в Центральному районі міста Миколаєва, безперервний відеозапис під час виконання ним службових обов`язків щодо здійснення заходів оповіщення громадян не проводив, таким чином недбало ставився до військової служби в умовах особливого періоду;
- наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №32 від 01.02.2026 року, яким ОСОБА_1 призначено на посаду старшого стрільця третього відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.03.2026 №1030, яким ОСОБА_1 призначено до складу групи оповіщення на 31.03.2026;
- наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 31.03.2026 №1017, яким ОСОБА_1 призначено до складу групи оповіщення на 01.04.2026;
- наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05.04.2026 №1082, яким ОСОБА_1 призначено до складу групи оповіщення на 06.04.2026;
- журналом обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації;
- журналом інструктажу уповноважених представників ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені судом. При цьому дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, вказували про порушення вимог КУпАП України під час їх отримання, у справі відсутні і не встановлені.
Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.17215 КУпАП, тобто, недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
При визначенні міри адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 , суд враховує характер правопорушень, обставини справи щодо місця, часу правопорушень, і їх наслідків, ступінь вини правопорушника.
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, не встановлено.
Вирішуючи питання щодо накладення стягнення за вчинене правопорушення, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 мінімальну міру адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки таке покарання буде необхідним, достатнім і допустимим, тобто призначене з метою виховання особи і запобігання вчинення ним нових правопорушень
Таке покарання буде необхідним, достатнім і допустимим, тобто призначене з метою виховання правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України “Про судовий збір”, від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 40-1, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.17215 КУпАП України, та накласти на нього стягнення за ч.2 ст.17215 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Грошові кошти підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок на розрахунковий рахунок UA688999980313040106000014483, отримувач Миколаївське ГУК/Централ. р-н/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) (МФО) – 899998, код класифікації доходів бюджету – 21081100.
Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
У разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, з правопорушника у порядку примусового виконання стягується подвійний розмір штрафу, у відповідності до ст. 308 КУпАП.

Суддя  В. Л.  Лященко